У х в а л а
8 серпня 2025 року
м. Київ 
Справа № 344/18976/23
Провадження № 61-5068ск25
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Білик Людмила Станіславівна (далі - адвокат), 
на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 березня 2025 року
у справі за позовом скаржниці до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна та
в с т а н о в и в :
1.           18 квітня 2025 року адвокат в інтересах скаржниці сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 12430/0/220-25 від 21 квітня 2025 року), у якій просила скасувати зазначені рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
2.           За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
3.           Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.
(1) Щодо дотримання принципу рівності
4.           У касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги (пункт 7 частини другої статті 392 ЦПК України). До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу(пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
4.1.       У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (абзаци перший і другий частини сьомої статті 43 ЦПК України).
4.2.       Адвокат додала до касаційної скарги, зокрема, опис вкладення до листа, згідно з яким вона надіслала на адресу відповідача документ з назвою «касаційна скарга» на 5 арк., та квитанцію про доставку копії касаційної скарги до електронного кабінету Тугая І. М. , який згідно з постановою апеляційного суду був представником відповідача у цьому суді. 
Однак касаційна скарга скаржниці з доданими до неї матеріалами, які надійшли до Верховного Суду, складені на значно більшій кількості аркушів. У Верховного Суду немає відомостей, що скаржниця надіслала відповідачу всі додані до касаційної скарги матеріали. Крім того, відсутні об`єктивні дані, що Тугай І. М. представляє інтереси відповідача на стадії касаційного оскарження.
4.3.       ЦПК України встановив обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу через електронний кабінет, надавати Верховному Суду докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи і не передбачає можливостей визначати, які додані до цієї скарги матеріали не надавати. З огляду на зазначене скаржниця повинна подати до суду докази надсилання відповідачу копій усіх додатків. Такі документи з урахуванням положень абзацу другого частини сьомої статті 43 ЦПК України скаржниця має надіслати до електронного кабінету відповідача, а у разі відсутності у нього такого кабінету чи відсутності відомостей про останній - у паперовій формі листом з описом вкладення.
(2) Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору
5.           Скаржниця просила звільнити її від сплати судового збору. За наведеного обґрунтування Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.
5.1.       Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 392 ЦПК України).
5.2.       Скаржниця, обґрунтовуючи підстави для звільнення її від сплати судового року, зазначила, що судовий збір за подання касаційної скарги перевищує 5 % від її річного доходу. Це є непідйомною сумою, бо скаржниця не отримує жодного доходу, крім державної соціальної допомоги, присвячуючи всю себе догляду за дітьми - двома синами, один із яких потребує особливого догляду та значних матеріальних витрат відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 11 від 12 січня 2023 року.
5.3.       Для підтвердження зазначених обставин скаржниця надала:
-                   копію рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2023 року у справі № 344/5557/23 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей;
-                   копію посвідчення серії  НОМЕР_1 щодо призначення державної соціальної допомоги;
-                   копію індивідуальної програми реабілітації інваліда (вікова категорія від 0 до 18 років) № 11 від 12 січня 2023 року;
-                   довідку про доходи № 6091 0404 2986 2016, сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, згідно з якою за 2024 рік скаржниця отримала 69 300,00 грн пенсії.
5.4.       Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).
5.5.       Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; 
або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 
або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частини перша та друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
5.6.       За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.
5.7.       У Законі України «Про судовий збір» немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), нерухомого чи рухомого майна, зокрема автомобілів, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.
5.8.       Крім того, за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, як і зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення такої сплати особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
5.9.       Інформація про отриману скаржницею за 2024 рік пенсію не характеризує її загальний майновий стан. Скаржниця не підтвердила відсутність у неї, крім зазначеного, іншого доходу, заощаджень, права власності на нерухоме майно, оплатного права користування ним, права власності на транспортні засоби тощо. Зокрема не надала довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші відомості, що характеризують саме майновий стан.
5.10.    Наведені доводи та надані на їх підтвердження докази не можна визнати такими, що належно характеризують саме майновий стан скаржниці і зумовлюють необхідність задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору. Тому у його задоволенні слід відмовити.
5.11.    Вказане не позбавляє скаржницю можливості повторно просити про звільнення від сплати судового збору або просити про відстрочення, розстрочення його сплати чи про зменшення розміру цього збору за умови належного обґрунтування клопотання (надання копій документів, що підтверджують майновий стан).
(3) Щодо сплати судового збору
6.           До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону(пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
6.1.       Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).
6.2.       Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
6.3.       За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
6.4.       За змістом підпунктів 2 і 3 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» із 1 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.
6.5.       У жовтні 2023 року скаржниця звернулася до суду з позовом, у якому просила:
(1) встановити факт проживання її та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 16 березня 2013 року до моменту укладення шлюбу,
(2) визнати спільною сумісною власністю майно орієнтовною вартістю 8 784 618,70 грн, яке придбане на ім`я відповідача та зареєстроване за ним, а саме: 
-                   транспортний засіб «Chevrolet Volt» 2016 року випуску з державним номерним знаком (далі - д. н. з.) НОМЕР_2 ; 
-                   транспортний засіб «Kia Sportage» 2012 року випуску з д. н. з. НОМЕР_3 ; 
-                   водний транспортний засіб - яхту «Galeon340Flibride» 2010 року випуску з потужністю 546 кінських сил (далі - яхта);
(3) визнати за скаржницею право приватної власності на автомобіль «Chevrolet Volt» 2016 року випуску з д. н. з. НОМЕР_2 ;
(4) стягнути з відповідача 105 000,00 доларів США грошової компенсації за 1/2 частину вартості яхти.
Суд першої інстанції задовольнив позов частково: встановив факт проживання скаржниці та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 13 вересня 2014 року до укладення шлюбу 21 травня 2015 року; визнав спільною частковою власністю транспортний засіб «Chevrolet Volt» д. н. з. НОМЕР_2 , 2016 року випуску; у задоволенні іншої частини вимог відмовив. Апеляційний суд із цим рішенням погодився, залишив його без змін. 
За змістом прохальної частини касаційної скарги скаржниця просить скасувати зазначені судові рішення в цілому та скерувати справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Тобто оскаржила їх у частині однієї немайнової вимоги (встановлення факту) та майнових вимог щодоподілу майна при розірванні шлюбу.
6.6.       У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (абзац перший частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
6.7.       При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
6.8.       Точний розмір судового збору скаржниця має розрахувати самостійно на підставі документів, які можуть підтвердити дійсну вартість всього майна, якого стосується спір. За відсутності таких документів - сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у максимальному розмірі, визначеному з огляду на зафіксовану у рішенні суду першої інстанції орієнтовну вартість спірного майна:
(2 684,00 грн х 3 максимальної ставки за вимогою про поділ майна при розірванні шлюбу + 2 684,00 грн х 0,4 ставки за одну вимогу немайнового характеру) х 200 % х 0,8 = 14 600,96грн судового збору.
Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_4 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 (Касаційний цивільний суд), справа № 344/18976/23).
6.9.       Скаржниця має надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному за законом, копії документів, які можуть підтвердити дійсну вартість спірного майна, разом із доказами їхнього надсилання відповідачеві, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги.
7.           В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). 
8.           Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
9.           Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
10.        Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали адвокатові або скаржниці. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці.
11.        Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржниця повинна надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,
у х в а л и в :
1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна.
2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима