УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 724/1060/25
провадження № 51-3171 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , стосовно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 липня 2025 року про повернення апеляційної скарги, 
установив:
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 04 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2025 року та повернуто апеляційну скаргу.
Цією ухвалою суд першої інстанції, вирішуючи питання в порядку ст. 314 - 317 КПК України, зокрема, розглянув клопотання прокурора і, задовольнивши його, застосував щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, відповідно до ст. 508 КПК України, строком на 60 днів - до 23 серпня 2025 року.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, захисник оскаржив це рішення в касаційному порядку.
У касаційній скарзі захисник посилається на порушення права на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтовуючи пропуск строку тим, що повний текст ухвали суду першої інстанції був проголошений лише 27 червня 2025 року та не вручений належним чином. Адвокат вважає це поважною причиною для поновлення строку відповідно до вимог ст. 117 КПК України.
Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження немає, з огляду на таке.
За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений процесуальний строк поновлюється лише за умови його пропуску з поважних причин.
Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана - на ухвалу суду, зокрема, про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 3 цієї статті Кодексу, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається із змісту оскарженої ухвали, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 червня 2025 року, якою вирішено питання в порядку п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження цього рішення. Колегія суддів, розглянувши це клопотання, встановила, що захисник був присутній при оголошенні ухвали, проте апеляційну скаргу подав 02 липня 2025 року - поза межами п`ятиденного строку, передбаченого п. 11 ч. 2 ст. 395 КПК України. Крім того захисник не наводив об`єктивних причин, які перешкодили йому бути присутнім при проголошенні повного тексту ухвали або звернутися до суду для її отримання.
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав, що наведені доводи не є поважними причинами, а обрана позиція сторони захисту не може бути підставою для поновлення цього строку.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками Чернівецького апеляційного суду щодо відсутності підстав для поновлення строку оскарження та вважає, що рішення постановлено відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Посилання захисника на Рекомендації Верховного Суду щодо застосування Закону України №4173-IX, який регулює порядок ухвалення та проголошення судових рішень після скасування інституту нарадчої кімнати, є безпідставними у контексті кримінального процесу.
Рекомендації не мають статусу нормативного акта, не є джерелом кримінального процесуального права згідно зі статтею 1 КПК України. Закон №4173-IX регулює цивільне та адміністративне судочинство, а в тексті Рекомендацій прямо зазначено, що вони стосуються цивільного процесу.
КПК України має власну регламентацію щодо строків апеляційного оскарження, передбачену статтею 395 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів Касаційного кримінального суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 стосовно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 04 липня 2025 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                          ОСОБА_3