КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року, -
                                                                                                             
                                             ВСТАНОВИЛА:
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Судом встановлено, 06.08.2024 о 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вулиці Богатирській напроти клубу «Яхта» рухаючись заднім ходом, не був уважним та скоїв зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив пункт  10.9 Правил дорожнього руху, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 06.08.2024 о 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вулиці Богатирській напроти клубу «Яхта» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження закрити в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції формально розглянув справу про адміністративне правопорушення, не викликав та не допитав свідків події, потерпілого, не надав оцінки відсутності доказів про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
З огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ставиться під сумнів в апеляційній скарзі, а тому відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП перегляду в апеляційній інстанції не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 964917 від 06.08.2024, цього ж дня о 18 год. 50 хв. водій               ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 у місті Києві по вулиці Богатирській напроти клубу «Яхта» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на БК 474064, 471963. Отже, ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.
На підтвердження викладених у протоколі обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу долучено: пояснення свідка ОСОБА_2 06.08.2024 про те, що сталася ДТП за участю двох транспортних засобів Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_3 ; від водія автомобіля Opel Vivaro д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 був відчутний запах алкоголю; крім того, водій ОСОБА_1 перебував в автомобілі один; пояснення потерпілого ОСОБА_3 від 06.08.2024 про те, що від водія ОСОБА_1 було відчутно сильний запах алкоголю; крім того, поведінка водія ОСОБА_1 на місці події була неадекватною; схемою ДТП від 06.08.2024; розписку про передачу керування транспортним засобом Opel Vivaro іншому водієві; диск з відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського, на яких зафіксовано встановлені у протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, а також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема йому роз`яснено процесуальні права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 відмовився від огляду як на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я. 
Наведені докази є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупність доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.
Порушень, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за наслідками апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
                Суддя
Київського апеляційного суду                                                               О. М. Сітайло

Справа № 33/824/530/2025                                                    Головуючий суддя у 1-й інстанції: Ковальова В.М.
                                                                                                                      Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.