ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 серпня 2025 року           справа №200/609/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2025 року у справі № 200/609/25 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                    В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач 2) про:
- визнання протиправним та скасування протоколу/розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 052630004741 в частині незарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004);
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21 січня 2025 року № 052630004741 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004), а всього: 23 роки 02 місяці 11 днів, з 13 листопада 2024 року;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 13 листопада 2024 року з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2025 року позов задоволений: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 052630004741 в частині незарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004);
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.01.2025 року № 052630004741 про відмову позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004), а всього: 23 роки 02 місяці 11 днів, з дати призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці - 13 листопада 2024 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 13 листопада 2024 року, з врахуванням раніше виплачених сум.
Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволені позову через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Апелянт посилався на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято правомірне рішення № 052630004741 від 21.01.2025 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених пункту 1 статті 137 Закону № 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно з заяви № 185, оскільки це суперечить нормам Закону № 1402.
Щодо покладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язання виплатити заборгованість із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, апелянт зазначив, що виплату поточного розміру пенсії розпочато з 01.01.2025; пенсійні кошти за період з 13.11.2024 по 31.12.2024 у сумі 75672,00 грн нараховано та включено до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ КБ «Приватбанк», дата виплати - 24.02.2025. 
На даний час не вирішено питання щодо перерахунку, а позивачем не наведено підстав, які б свідчили, що Головним управлінням буде встановлений інший порядок або інший розмір виплати пенсії, ніж передбачений чинним законодавством. 
Фактично, правовідносини між сторонами в означеній частині ще не виникли. Таким чином, оскільки питання здійснення ОСОБА_1 перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не вирішено, позовні вимоги щодо здійснення виплати заборгованості, що утворилась з 13.11.2024, є передчасними.
Ухвалою апеляційного суду від 5 червня 2025 року ппеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2025 року у справі №200/609/25 - повернуто заявнику.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Указом Президента України «Про призначення суддів» № 1026/2004 від 31.08.2004 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області строком на п`ять років.
Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» № 2135-VІ від 15.04.2010 року ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області безстроково.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 3279/0/15-24 від 12.11.2024 року позивача звільнено з посади судді Дружківського міського суду Донецької області у зв`язку із поданням заяви про відставку; загальний стаж роботи, що дає позивачу право на відставку, становить 23 роки 2 місяці 11днів.
Наказом голови Дружківського міського суду Донецької області від 19.11.2024 року № 21-к позивача відраховано зі складу суду з 12.11.2024 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.
За довідкою голови Дружківського міського суду Донецької області від 20.11.2024 року №04-31/150 стаж позивача на посаді судді становить 20 років 02 місяці 11 днів та 3 роки – вимога щодо якого визначено законом право на посаду судді – 3  роки. Станом на 12.11.2024 року загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 становить 23 роки 2 місяці 11днів.
Аналогічний стаж також підтверджено розрахунком Дружківського міського суду Донецької області.
За довідкою ТУ ДСА в Донецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.11.2024 року №04-1947 суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 94590,00 грн.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 052630004741 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 13.11.2024 року, проте без зарахування періоду професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки до стажу роботи на посаді судді.
13.01.2025 року ОСОБА_1 звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою № 185 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просила зарахувати періоди професійної діяльності за юридичною спеціальністю 3 роки до стажу роботи на посаді судді. 
21.01.2025 року Головним управлінням ПФУ м. Києві прийнято рішення № 052630004741 про відмову гр. ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених п.1 ст.137 Закону 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно її заяви № 185 від 13.01.2025 року, оскільки таке, на думку відповідача 2, суперечить нормам Закону №1402. 
В рішенні від 21.01.2025 року зазначено, що відповідно до п.1 ст.137 Закону України №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі – Закон № 1402), до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 
- судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України, судді Конституційного Суду України;
- члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 
- судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. 
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , наданої заявницею, гр. ОСОБА_1 , у період з 13.12.2001 по 12.09.2004 працювала у ТОВ «Правова підтримка» на посаді юрисконсульта, що є неможливим для зарахування до стажу роботи на посаді судді. 
Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про відмову гр. ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: у зарахуванні інших періодів роботи, крім передбачених п.1 ст.137 Закону 1402, до стажу роботи на посаді судді згідно заяви №185, оскільки це суперечить нормам Закону №1402.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За п. 14 частини 2  статті 92 Конституції України  виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів.
Згідно з ч.ч. 1, 2  статті 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII  (далі - Закон № 1402-VIII) судоустрій і статус суддів в Україні визначаються  Конституцією України  та законом.
Зміни до цього Закону  можуть вноситися виключно законами про внесення змін до  Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
За ч. 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим  Законом  та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
За ч.ч. 2, 3 статті 142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
За ч.ч. 1, 2 статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
За п. 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.
Необхідність зарахування до суддівського стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, підтверджується також постановами Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 року у справі №    9901/537/19, від 17.09.2020 року у справі №    9901/302/19 та постановою Верховного Суду від 21.01.2021 року у справі №    560/499/19.
За ч. 1 статті 7 від 15.12.1992 року № 2862-XII Закону України «Про статус суддів» (що діяв на момент призначення позивача на посаду судді та втратив чинність згідно і Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»), на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.
Конституційний Суд України зазначив у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8- рп/2005, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання, є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.
Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 № 18- рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.
Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24.06.99 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8- рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008.
В рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013, (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).
За п. 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.
За п. 54 Рекомендації CM/Rec (2010)12) від 17.11.2010, Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам рекомендовано щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки “оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці”.
Верховний Суд в постанові від 30.01.2025 у справі № 620/15098/24 зазначив, що право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) як встановлення довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Крім того, у зв`язку із систематичним нехтуванням пенсійними органами стажу судді, що визначається Вищою радою правосуддя при звільненні суддів у відставку, рішенням Ради суддів України від 11.04.2024 року № 6 звернута увага Пенсійного фонду України щодо необхідності приведення діяльності органів Пенсійного фонду України у відповідність до висновків щодо застосування норм права, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, та вказано на неприпустимість перегляду органами Пенсійного фонду України стажу роботи судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, що визначений у рішенні Вищої ради правосуддя при розгляді заяви про відставку.
Рішенням Ради суддів України від 11.04.2024 року № 6 також наголошено, що необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання, обчислюється Вищою радою правосуддя як єдиним, конституційним органом, при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку.
Згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 до призначення на посаду судді Дружківського міського суду Донецької області позивач працювала юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004).
З рішення Вищої ради правосуддя № 3279/0/15-24 від 12.11.2024 року вбачається наявність підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), тому вимога яка визначена законом та надає право для призначення на посаду судді складає 3 роки.
Разом з тим, суд зауважує, що відповідачі необґрунтовано та безпідставно вдалися до оцінки суддівського стажу позивача при тому, що розрахунок такого стажу не входить до повноважень пенсійного органу.
На це вказує Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), згідно з яким, призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці здійснюється, зокрема, на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, що складається (оформляється) відповідним судом.
Отже, незарахування до відповідного стажу роботи на посаді судді стажу роботи, який надавав право для призначення на посаду судді, і врахування відповідачем для встановлення/визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, суд вважає неправомірним.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2024 року № 052630004741 в частині незарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004);
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.01.2025 року № 052630004741 про відмову позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу, окрім стажу роботи на посаді судді, стаж роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю 3 роки, а саме: роботу юристом в АТ «Дружківський завод металевих виробів» (з серпня 2001 по грудень 2001), провідним юрисконсультом ТОВ «Правова підтримка» (з грудня 2001 по лютий 2002), юристом ТОВ «Юридична агенція «Інсайт» (з лютого 2002 по липень 2002), консультантом та помічником Дружківського міського суду Донецької області (з серпня 2002 до 30 серпня 2004), а всього: 23 роки 02 місяці 11 днів, з дати призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці - 13 листопада 2024 року;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що утворилась з 13 листопада 2024 року, з врахуванням раніше виплачених сум.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2025 року у справі № 200/609/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 6 серпня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                            А.А. Блохін

                                                                                                   Е.Г. Казначеєв