ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року	Львів	Справа № 461/1734/25 пров. № А/857/15921/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                           Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Пліша М.А., 
за участю секретаря судового засідання                       Хомин Ю.Є.,          

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 року, прийняте суддею Кротовою О.Б. о 10 годині 49 хвилині у м. Львові, повний текст складено 04 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  Львівської митниці про зміну постанови у справі про порушення митних правил в частині визначення заходу стягнення,-

                                                          встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся з позовом до Львівської митниці (надалі – Митниця, відповідач) про зміну п.2 постанови у справі про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 18.02.2025, в частині стягнення штрафу, а саме накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, на суму 7320,40 грн, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 відмовлено в позові. 
Суд виходив з того, що оскільки під час складення протоколу про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 13.01.2025, позивачем  митному органу не було надано будь-яких документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього незадекларованих товарів, тому митницею була призначена експертиза, проведення якої було доручено експертам Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень (надалі - СЛЕД) Держмитслужби України.
Суд зазначив, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема, про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, згідно із цими нормами, особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.
Тобто, у разі не згоди позивача з висновком СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0035 від 22.01.2025, позивач мав право ініціювати питання призначення іншої експертизи, однак, як вбачається з матеріалами справи, таким правом позивач не скористався.
Суд звернув увагу на те, що представлені представником позивача рахунки (інвойси) не були надані позивачем під час складання протоколу про порушення митних правил, що сторонами не заперечується, у зв`язку з чим у справі було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд не врахував, що речі, які стали предметом правопорушення, не належали ОСОБА_1 — він лише перевозив їх на прохання знайомої, ОСОБА_2 , яка є працівницею магазину «Gucci» та запевнила його, що вказані речі є вживаними та їхня сукупна вартість не перевищує - 500 Євро. Жодних документів на вказані речі, які б підтверджували їхню вартість нею не надавалось. Відповідно під час складання протоколу про порушення митних правил, а також на час розгляду справи Львівською митницею рахунки (інвойси) не були надані позивачем у зв`язку з їх відсутністю у нього, а отримані тільки після винесення постанови у справі про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 18.02.2025.
Звертає увагу, що вартість речей складає, 560 Євро, що підтверджується долученими до позовної заяви документами, яким судом не було надано оцінки.
Суд також не взяв до уваги те, що ОСОБА_2 є працівником фірмового магазину «Gucci» і відповідно робила попереднє замовлення товарів та здійснювала оплату безпосередньо в магазині, тоді як рахунки (інвойси) надсилались їй на електронну пошту разом із повідомленнями про доставку замовлень по факту їхнього надсилання зі складу.
Просить врахувати, що при проведенні експертизи було порушено процедуру відбору зразків товару для проведення експертизи, вказані зразки не могли представляти собою увесь товар і загалом процедура взяття проб (зразків) товару відповідачем не проводилася, що свідчить про те, що висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки такий висновок отримано за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази.
Крім того, за приписами частини п`ятої статті 515 МК України висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.01.2025 головним державним інспектором оперативного відділу №2 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Данищенко С.І. складено протокол про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 471 МК України.
Постановою заступника начальника Львівської митниці Державної митної служби України Хомутянського В.В. у справі про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 18.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів на суму 122642,18 грн. Товари, тимчасово вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 13.01.2025 повернуто ОСОБА_1 та стягнуто з останнього на користь Львівської митниці 125,33 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.01.2025 близько 05 год. 20 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці в напрямку «в`їзд в Україну», смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinterr», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому в якості водія слідував ОСОБА_1 , чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При проведенні митних формальностей цього транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, тому автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де в салоні автомобіля без ознак приховування був виявлений товар, який перевищував неоподатковану норму ввезення для громадян, а саме: куртку (ТМ «Gucci», арт.762559), пальто (ТМ «Gucci», арт.715723), пальто (ТМ «Gucci», арт.774538), ремінь (ТМ «Gucci», без наявного артикулу), хустку (ТМ «Gucci», арт.786262), футболку (ТМ «Gucci», арт.785345), сумку (ТМ «Gucci», без наявного артикулу), браслет (ТМ «Yves Saint Laurent», без наявного артикулу). У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив що мав намір перемістити виявлений товар на митну територію України на прохання його знайомої жінки. Вину свою визнав. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару громадянин ОСОБА_1 до митного контролю не подав про їх наявність не повідомив. Товари, що не перевищували неоподатковувану норму ввезення для громадян та особисті речі, громадянину було пропущено на митну територію України для вільного використання. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. 13.01.2025 на адресу Львівської митниці надійшла заява ОСОБА_1 про припинення провадження у справі про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 шляхом компромісу, у порядку передбаченому ст. 521 Митного кодексу України (МКУ), однак, на підписання мирової угоди про припинення провадження у справі про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 шляхом компромісу, ОСОБА_1 у Львівську митницю на визначену у протоколі про порушення митних правил дату та час не прибув, заяв чи клопотань від такого не надходило.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів регулює Митний кодекс України (надалі - МК України ).
Згідно статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 318 МК України).

Разом з тим, статтею 366 МК України встановлено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частини 1 вказаної статті двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.
Згідно з частиною 2 статті 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор») призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Відповідно до частини 3 статті 366 МК України канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.
Частиною 4 статті 366 МК України визначено, що громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Відповідно до частини 5 статті 366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (частина 6 статті 366 МК України).
Згідно з частиною 3 статті 381 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частини 4 статті 381 МК України митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451 затверджено, зокрема, Типову технологічну схему здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон (надалі - Типова технологічна схема).
Згідно з пунктом 13 Типової технологічної схеми особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України, самостійно обирає смугу руху («зелений» або «червоний» коридор) для проходження митного контролю.
Згідно з пунктом 4.20.1. Технологічної схеми особа, яка здійснює переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через державний кордон України, самостійно обирає смугу руху «зелений коридор» для проходження прикордонного-митного контролю.
Вибір особою (водієм чи пасажиром) смуги руху «зелений коридор» означає вибір форми декларування товарів, транспортних засобів та особистих речей шляхом учинення відповідних дій. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через державний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення.

Відповідальність особи за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю настає відразу після прибуття у зону митного контролю.
Таким чином, обираючи «зелений коридор» для проходження митного контролю, позивач фактично заявив про те, що переміщуваний ним через митний кордон України товар та грошові цінності не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.
Аналогічний правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 14.05.2019 у справі № 712/7552/16-а. 
Відповідно до  ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Тобто, суд звертає увагу на те, що особа обираючи проходження (проїзд) через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, а відтак застосування до такої особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, свідчить про те, що формою вини є умисні дії такої особи, яка усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Поряд із цим суд відзначає, що процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Тобто, у даному випадку, норми КУпАП і КАС України застосовуються субсидіарно. Зокрема, частиною другою статті 162 КАС України передбачено можливість прийняття судом іншої, ніж визначено у пунктах 1-8 цієї ж частини статті, постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Натомість, статтею 293 КУпАП закріплено повноваження орану за наслідками розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Із вищезазначеного вбачається, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, наділений повноваженнями, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №660/575/16-а та у постанові  від 12.05.2020 у справі №490/236/16-а.
Вертаючись до обставин справи, колегія суддів звертає увагу на те, що вибравши проїзд через  «зелений коридор», позивач усвідомлював те, що товари, які він перевозить не мали підлягати письмовому декларуванню. Разом з тим, вину свою визнав, що не заперечується останнім.
Щодо зміни заходу стягнення, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 ст.511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись, на підставі чого товар був тимчасово вилучений у ОСОБА_1 протоколом про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 18.02.2025 та переданий на склад Львівської митниці.

Згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України №1420003400-0035 від 22.01.2025, загальна вартість вилучених предметів у справі про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 становить 408807,25 грн.
Апелянт покликається на те, що висновок №1420003400-0035 від 22.01.2025, складений Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, є неналежним та недопустимим доказом.
Разом з ти, колегія суддів звертає увагу на те що оскільки під час складення протоколу про порушення митних правил №0032/UA209000/2025 від 13.01.2025, ОСОБА_1 митному органу не було надано будь-яких документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього незадекларованих товарів, тому митницею у відповідності до норм ст.ст.515 - 516 МК України в цій справі була призначена експертиза, проведення якої було доручено експертам Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень (надалі - СЛЕД) Держмитслужби України.
Відповідно до норм ч.ч.2, 3 ст.357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Нормами ч.ч.1, 2 ст.515 МК України встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 №18, у редакції наказу від 12.11.2019 №29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості переміщуваного товару, то відповідачем правомірно було призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення.

Відповідно до ч.15 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС від 02.12.2016 №1058, під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами застосовуються методи досліджень та методики проведення експертиз, які визначені в нормативно-правових актах та нормативно-технічних документах (міжнародні та національні стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції рекомендації, переліки, науково-технічна та довідкова література, програмні продукти тощо).
Обрання методу (методики) проведення досліджень (експертиз) належить до компетенції експерта.
Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Із наведених норм суд встановив, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. 
Судом першої інстанції вірно було звернуто увагу на те, що така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема, про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, згідно із цими нормами, особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.
Тобто, у разі не згоди позивача з висновком СЛЕД Держмитслужби №1420003400-0035 від 22.01.2025, позивач мав право ініціювати питання призначення іншої експертизи, однак, як вбачається з матеріалами справи, таким правом позивач не скористався.
Проведення експертиз у справах про порушення митних правил експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади визначено на законодавчому рівні у ч.2 ст.515 МК України, тому посилання представника позивача на коди КВЕД Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби є безпідставними.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що висновок експертного дослідження №1420003400-0035 від 22.01.2025 у даній адміністративній справі виконано із дотриманням процедури, передбаченої наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)» від 02.12.2016 №1058, такий відповідає вимогам закону та є належним та допустимим доказом.
На підтвердження вартості товарів - предметів порушення митних правил згідно постанови №0032/UA209000/2025 від 18.02.2025, представником позивача долучено до матеріалів справи 1) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324018031 від 21.12.2024 на суму 145 Євро, згідно якого вартість куртки (ТМ «Gucci», арт.762559) становить 145 Євро; 2) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324017077 від 09.12.2024 на суму 250 Євро, згідно якого вартість пальто (ТМ «Gucci», арт.715723) становить 180 Євро; 3) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324017405 від 12.12.2024 на суму 55 Євро, згідно якого вартість сумки (ТМ «Gucci», арт. 726843) становить 55 Євро; 4) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324016099 від 19.11.2024 на суму 25 Євро, згідно якого вартість футболки (ТМ «Gucci», арт. 785345) становить 25 Євро; 5) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324017080 від 09.12.2024 на суму 195 Євро, згідно якого вартість хустки (ТМ «Gucci», арт. 786262) становить 20 Євро; 6) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324018094 від 23.12.2024 на суму 15 Євро, згідно якого вартість ременя (ТМ «Gucci», арт. 707327) становить 15 Євро; 7) рахунок (інвойс) №2024/NL/1324016011 від 18.11.2024 на суму 100 Євро, згідно якого вартість пальто (ТМ «Gucci», арт. 774538) становить 100 Євро; 8) рахунок (інвойс) №YSNL2024004822 від 07.11.2024 на суму 95,00 Євро, згідно якого вартість браслету (ТМ «Yves Saint Laurent», арт.809453610) становить 95 Євро; 9) виписки з банківського рахунку в ING банку за період з 04.11.2024 по 03.01.2025.
Згідно вищезазначених документів загальна вартість товарів становить 560 Євро (24401,32 грн).
Таким чином, вартість товарів - предметів порушення митних правил згідно поданих представником позивача документів є значно меншою, ніж визначено висновком  Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №1420003400-0035 від 22.01.2025.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що долучені до позовної заяви документи, на які також міститься покликання в апеляційній скарзі  не були надані позивачем під час складання протоколу про порушення митних правил, про що зазначено в самому протоколі.
Відтак, у митного органу були підстави для призначення експертизи.
Суд, співставивши рахунки (інвойси) та виписку з банківського рахунку ОСОБА_2 в ING банку за період з 04.11.2024 по 03.01.2025, встановив, що дата частини оплат згідно виписки не співпадає з датами рахунків (інвойсів), зокрема, рахунок (інвойс) №2024/NL/1324018031 на суму 145 Євро датований 21.12.2024, у виписці транзакція на вказану суму датована 19.12.2024, рахунок (інвойс) №2024/NL/1324017077 на суму 250 Євро датований 09.12.2024, у виписці транзакція на вказану суму датована 07.12.2024, рахунок (інвойс) №2024/NL/1324017080 на суму 195 Євро датований 09.12.2024, у виписці транзакція на вказану суму датована 07.12.2024, рахунок (інвойс) №2024/NL/1324018094 на суму 15 Євро датований 23.12.2024, у виписці відображені транзакції на вказану суму 19.12.2024 та 01.01.2025, рахунок (інвойс) №2024/NL/1324016011 на суму 100 Євро датований 18.11.2024, у виписці відображені транзакції на вказану суму 14.11.2024 та 28.11.2024.
Апелянтом жодним чином не спростовано  зазначеного висновку суду, відтак, не надано достовірних доказів оплати за товар та які б засвідчили реальність придбання товарів за вказаною ціною.
Самі ж рахунки (інвойси) без надання достовірних доказів оплати за товар не можуть бути належними доказами на підтвердження вартості товарів, які переміщував позивач .
Суд звертає увагу, що із наданих ОСОБА_1 письмових пояснень, вбачається, що коробку з брендовими речима йому передала в Німеччині знайома йому жінка для перевезення в Україну, однак з долучених представником позивача документів вбачається, що адреса отримувача в рахунках (інвойсах) зазначена в Нідерландах.
Додатково колегія суддів звертає увагу, що оскільки долучені до позовної заяви документи не були подані митному органу під час розгляду справи про порушення митних правил, відтак, останній не міг їх врахувати при прийнятті рішення. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем при ввезенні на митну територію України не було заявлено про вартість незадекларованих товарів, не надано жодних документів, що підтверджують їх вартість, вартість встановлена, на час прийняття оспореного рішення відповідачем, належним чином та уповноваженою організацією СЛЕД Держмитлужби, то Львівською митницею правомірно винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено стягнення в розмірі передбаченому законодавством, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. 
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи. 

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                            постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 року в справі №461/1734/25  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 23.06.2025.