20.08.25
22-ц/812/1575/25
Єдиний унікальний номер судової справи: 484/1661/25
Номер провадження: 22-ц/812/1575/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
20 серпня 2025 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого - Крамаренко Т.В.,
суддів - Локтіонової О.В., Ямкової О.О., 
із секретарем судового засідання – Чистою В.В., 
за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» 
на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді – Коваленко Н.А. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (надалі - ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про розірвання договору оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок,
в с т а н о в и л а:

У січні 2024 року адвокат Сотська С.О. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1  на праві власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0217 площею 0,2774 та; 4825481800:01:000:0034 площею 3,6629 та 4825481800:01:000:0502 площею 0,0170 та: 4825481800:03:000:0136 площею 1,6962 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За життя ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди земельних ділянок, який зареєстрований 28 березня 2012 року в Книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді за № 482548184001223, строком на 50 років. 
Пунктом 9 вказаного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі (або його уповноваженому представнику за довіреністю) готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахування її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 1 396, 96 грн, яка вноситься до 20 грудня того року за який здійснюється розрахунок (п. 11 Договору).
02 грудня 2024 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказані вище земельні ділянки та 11 грудня 2024 року на виконання вимог ст. 148-1 ЗК України рекомендаційним листом повідомила ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про успадкування вказаних земельних ділянок, у зв`язку із чим просила нарахувати та виплатити їй орендну плату за 2021-2024 рік.
Після отримання відповідачем 23 грудня 2024 року листа-повідомлення на день звернення до суду відповідач орендну плату за 2021-2024 роки не сплатив. 
Посилаючись на викладене та на те, що відповідач порушує умови договору оренди земельних ділянок, ОСОБА_1 просить суд достроково розірвати його, повернути земельні ділянки та стягнути з відповідача судовий збір.
У відзиві на позов ТОВ «Агрофірма Корнацьких» просило відмовити у його задоволенні. Вказує про те, що повідомлення позивачки від 11 грудня 2024 року про зміну власника земельної ділянки було отримано відповідачем лише 23 грудня 2024 року, а тому про набуття позивачкою права власності на вказані земельні ділянки товариству стало відомо вже після терміну, визначеного пунктом 11 Договору оренди землі. А тому, на думку відповідача, з урахуванням п.2.2 Договору оренди землі зобов`язання ТОВ «Агрофірми Корнацьких» щодо сплати орендної плати позивачці за 2022-2024 роки діє до 20 грудня 2025 року. При цьому, 27 березня 2025 року відповідачем було здійснено перерахування орендної плати позивачці за період 2022 - 2024 роки.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 червня 2025 року позов задоволено. Розірвано договір оренди земельних ділянок, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» 10 червня 2009 року, зареєстрованого у Книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді 28 березня 2012 року за № 4825481840001222. Зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами 4825481800:03:000:0136 площею 1,6962 га, 4825481800:01:000:0502 площею 0,017 га, 4825481800:01:000:0034 площею 3,6629 га, 4825481800:01:000:0217 площею 0,2774, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок. Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідачем істотно порушені умови договору щодо виплати орендної плати, вимоги позивачки про розірвання договору оренди є законними та обґрунтованими.
Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що повідомлення позивачки про перехід до неї прав спадкодавця від 11 грудня 2024 року отримано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» 23 грудня 2024 року. Отже, відповідач дізнався про набуття позивачкою права власності на земельну ділянку вже після строку, визначеного п. 11 Договору оренди землі для сплати орендної плати. У зв`язку з чим, на думку апелянта його зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 діють до 20 грудня 2025 року, через що сплата орендної плати позивачці 27 березня 2025 року є вчасною. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судове засідання учасники справи не з`явився, про місце й час судового розгляду повідомлені належними чином. Позивачка та її представник про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність. 
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.
З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 10 червня 2009 року, ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди належних їй земельних ділянок загальним розміром 5,36 га, розташованих в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області строком на 50 років. Вказаний договір був зареєстрований у книзі запису державної реєстрації оренди землі по Кам`янобалківської сільської ради 28 березня 2012 року (а.с.35).
Згідно умов Договору оренди землі за користування земельною ділянкою Орендар вносить орендну плату у грошовій формі шляхом видачі орендарю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 1395 грн 96 коп. Орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок орендної плати (п.11 Договору).
Відповідно до п. 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п.40 Договору). 
За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п.41 Договору). 
Відповідно до п.42 Договору сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини. 
02 грудня 2024 року за ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:03:000:0136 площею 1,6962 га, 4825481800:01:000:0502 площею 0,017 га, 4825481800:01:000:0034 площею 3,6629 га, 4825481800:01:000:0217 площею 0,2774, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав (а.с. 6-9). 
10 грудня 2024 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» рекомендованим листом повідомлення в порядку ст. 148-1 ЗК України про перехід до неї права власності на вказані вище земельні ділянки у зв`язку з чим просила про нарахування та виплату їй орендної плати за 2022-2024 роки шляхом перерахування плати на її банківський рахунок, яке отримано відповідачем 23 грудня 2024 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошта (а.с.60-66).
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Як на підставу задоволення своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідачем порушуються умови договору оренди землі щодо сплати орендної плати за користування належною їй на праві власності земельною ділянкою у період 2022-2024 років, що свідчить про систематичність. 
Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1 статті 11 ЦК України. 
Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та Законом України «Про оренду землі».
Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Відповідно до частин першої, третьої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
За приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ч.5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України».
Отже, законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).
При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто неналежне виконання умов договору як і невиконання, також є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18)).
Отже, за загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі.
За матеріалами справи встановлено, що 10 грудня 2024 року ОСОБА_1  направила на адресу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» рекомендованим листом повідомлення в порядку ст. 148-1 ЗК України про перехід до неї права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:03:000:0136 площею 1,6962 га, 4825481800:01:000:0502 площею 0,017 га, 4825481800:01:000:0034 площею 3,6629, 4825481800:01:000:0217 площею 0,2774, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області у зв`язку з чим просила про нарахування та виплату їй орендної плати за 2022-2024 роки шляхом перерахування плати на її банківський рахунок.
Як на підтвердження направлення та отримання ТОВ «Агрофірма Корнацьких» рекомендованого листа № 5520201690988, позивачкою надано до суду інформацію з сайту Укрпошта. З вказаної інформаційної довідки вбачається, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» отримало повідомлення 23 грудня 2024 року.
27 березня 2025 року згідно платіжної інструкції №1092, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 4113, 23 грн орендної плати за 2022 рік. 
Того ж дня згідно платіжних інструкцій № 1093, №1094, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 по 4113, 23 грн орендної плати за 2023-2024 року (а.с.58-59). 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» з моменту отримання повідомлення від позивачки про перехід права власності на земельну ділянку своєчасно виконало обов`язок з виплати орендної плати позивачці, а відтак відсутній факт систематичної невиплати орендної плати.
Однак, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність систематичної несплати орендної плати з вини орендаря за спірним договором.
До того ж слід зазначити, що обов`язок відповідача по сплаті орендної плати за землю позивачці виник з моменту реєстрації права власності за позивачкою на земельні ділянки, а відтак не має значення за який період (кількість років) потрібно сплатити орендну плату, що в даному випадку виключає системність, а тому посилання суду на систематичність несплати орендної плати за 2022-2023 роки, оскільки відповідач зобов`язаний був сплатити орендну плату орендодавцю за 2022 -2023 роки у 2024 році, між тим кошти за орендну плату 2022-2024 роки направлено спадкоємцю у березні 2025 року, є неправильним. 
Суд не звернув належної уваги на зазначене та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
За таких обставин, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга задоволена, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 633,60 грн за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» - задовольнити.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 червня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (ЄДРПОУ 31929340) 3 633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

 Повний текст постанови складено 21 серпня 2025 року.