КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 356/1689/16-ц                                                                                          Головуючий у І інстанції Лялик Р.М.
Провадження №22-ц/824/10074/2025                                                                Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
09 липня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,
за участі секретаря Доброванової О.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича  на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 квітня 2025 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
 
15 квітня 2025 року приватний виконавець Літвиненко Олексій Вікторович звернувся до Березанського міського суду Київської області з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Подання обґрунтоване тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка О.В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 356/1689/16-ц, виданого 13.03.2024 року Березанським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 145 428, 85 грн - заборгованості за кредитом; 316 227, 67 грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом; 24 446, 83 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом. Всього 486 103, 35 грн.
За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 26.04.2024 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2. Копію вищевказаної постанови направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Даний лист повернувся 11.05.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
05.07.2024 року на адресу приватного виконавця від представника боржника - адвоката Завойко Д.І. надійшла заява про визначення банківського рахунку боржника для здійснення видаткових операцій. В той же день приватним виконавцем було визначено боржнику поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Тобто, боржник обізнаний, що він є боржником у виконавчому проваджені № НОМЕР_2.
В ході примусового виконання приватним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, про що винесено відповідні постанови. Станом на теперішній час боржником рішення суду самостійно не виконано.
Згідно відповіді МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб «CHERY AMULET», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який постановою приватного виконавця від 13.05.2024 року оголошено в розшук. На теперішній час транспортний засіб не знайдено.
Згідно відповідей з банківських установ, кошти, яких було б достатньо для виконання вимог виконавчого документа, у боржника відсутні.
До банківських установ приватним виконавцем направлено платіжні інструкції про примусове списання коштів з рахунків боржника.
Згідно відповідей з інших реєструючих органів рухоме майно за боржником не зареєстровано.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
12.06.2024 року приватним виконавцем проведено опис та арешт даного домоволодіння.
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про земельну ділянку, на якій розташований вищезгаданий житловий будинок.
На адресу приватного виконавця від КП КОР «Київське обласне БТІ» надійшла відповідь на запит № 347 від 19.06.2024 року, до якої надано інвентаризаційну справу на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . До даної документації доданий акт на право власності на земельну ділянку КВ № 094146, з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221983901:01:014:0005, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку належить ОСОБА_2 . Також в матеріалах інвентаризаційної справи наявний договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_1 (боржник) право власності на земельну ділянку за собою належним чином не оформила.
Так, житловий будинок, що належить на праві власності ОСОБА_1 та земельна ділянка площею 0,23 га, кадастровий номер 3221983901:01:014:0005, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 є нерозривно пов`язані між собою, а тому для забезпечення належного виконання судового рішення, шляхом передачі належного майна для реалізації, виконавцю необхідно отримати дозвіл суду на реалізацію майна боржника, яке не оформлено належним чином.
Відтак, приватний виконавець просив суд надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Літвиненку Олексію Вікторовичу на звернення стягнення на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,23 га, кадастровий номер 3221983901:01:014:0005, для будівництва та обслуговування житлового будинку, шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку боржником ОСОБА_1 не зареєстровано в установленому законом порядку.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18 квітня 2025  року Відмовлено у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець Литвиненко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву, надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Літвиненку Олексію Вікторовичу на звернення стягнення на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,23 га, кадастровий номер 3221983901:01:014:0005, для будівництва та обслуговування житлового будинку, шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку боржником ОСОБА_1 не зареєстровано в установленому законом порядку.
18 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Завойко Д.І. подав до Київського апеляційного суду за допомогою системи «Електронний суд» відзив на апеляційну скаргу.
Колегія суддів дійшла висновку про залишення вказаного відзиву без розгляду, оскільки його подано з порушенням визначеного судом строку.
Так, апеляційне провадження у даній справі відкрито ухвалою Київського апеляційного суду від 19 травня 2025 року. Вказаною ухвалою роз`яснено право учасникам справи подати відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копія вказаної ухвали надіслана представнику ОСОБА_1 - адвокату Завойко Д.І. до особистого електронного кабінету в системі ЕСІТС та доставлена 22 травня 2025 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції (а.с. 78).
Таким чином, останнім днем для подання представником ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу є 06 червня 2025 року, в той час як відзив подано адвокатом Завойко Д.І. 18 червня 2025 року. Наведені заявником у відзиві доводи про поновлення строку на його подання, зокрема про отримання адвокатом копії ухвали про відкриття апеляційного провадження 05.06.2025 року, судом оцінюються критично та відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Завойко Д.І. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.
Приватний виконавець Літвиненко О.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника боржника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221983901:01:014:0005, про яку приватний виконавець зазначає у зверненні, належить на праві власності не боржнику, а ОСОБА_2 .
Однак колегія суддів з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Так, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка О.В. перебуває виконавче провадження №74869354 з примусового виконання виконавчого листа №356/1689/16-ц виданого 13.03.2024 Березанським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 145428,85 гривень заборгованості за кредитом; 316227,67 грн- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2446,83 - заборгованість по комісії за користування кредитом. Всього 486 103,35 грн.
Виконавче провадження відкрито постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка О.В. від 26 квітня 2024 року. (а.с. 6)
В ході примусового виконання виконавчого листа приватним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, про що винесено відповідні постанови.
Станом на день звернення до суду із цим поданням, боржник ОСОБА_1 рішення суду про стягнення заборгованості самостійно не виконала.
Згідно відповіді МВС за боржником ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб CHERRY AMULET, 2008 року випуску, який постановою приватного виконавця від 13.05.2024 оголошено в розшук.
Згідно відповідей банківських установ, кошти, яких було б достатньо для виконання вимог виконавчого документа, у боржника відсутні.
Згідно відповідей з інших реєструючих органів рухоме майно за боржником не зареєстровано.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
12 червня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Літвиненком О.В. проведено опис та арешт даного домоволодіння.
Звертаючись до суду з цим поданням, приватний виконавець Літвиненко О.В. зазначав, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про земельну ділянку, на який розташоване належне ОСОБА_1 домоволодіння. Відповідно до даних інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_2 , земельна ділянка з кадастровим номером 3221983901:01:014:0005, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, належить ОСОБА_2 . Також, в матеріалах інвентаризаційної справи наявний договір купівлі-продажу житлового будинку, з якого вбачається, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_1 (боржник) право власності на земельну ділянку належним чином не оформила.
Вирішуючи питання обґрунтованості подання приватного виконавця, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 1 статті 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
У статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 48 названого Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Разом із тим, у частинах 1, 3, 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Так, з матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що 15.07.1993 року Радгосп «Прапор Леніна» Згурівського району Київської області, діючи за доручення ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 уклали договорі купівлі-продажу, за яким Радгосп «Прапор Леніна» продав, а ОСОБА_2 купила житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , жилою площею 31,50 кв.м., з надвірними будівлями : гараж, погріб, сарай, сарай, сарай, вбиральня, огорожа, тротуари. (а.с. 16-17)
Право власності ОСОБА_2 на вказане домоволодіння було зареєстроване Яготинським бюро технічної інвентаризації в книзі № 1 номер запису 220. (а.с. 18-19)
З матеріалів інвентаризаційної справи також вбачається, що земельна ділянка площею 0,2300 га кадастровий номер 3221983901:01:014:0005, розташована за адресою: Київська область, Згурівський район, село Мала Березанка, була передана у власність ОСОБА_2 рішенням Малоберезанської сільської ради від 12.07.2003 (3 сесія 24 скликання №17), цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується фотокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №094146 від 03.12.2003 року. (а.с. 21)
В подальшому, 28 грудня 2005 року ОСОБА_2 продала вищевказане домоволодіння ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Згурівського районного нотаріального округу Київської області Ківало І.В. зареєстрованим в реєстрі за № 2002 та витягом про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно Яготинського бюро технічної інвентаризації . (а.с. 17-18, 19-20) 
Право власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 грудня 2006 року. (а.с. 26)
Згідно з частинами першою, четвертою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.
Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.
Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі N 910/18560/16).
Отже, спірна земельна ділянка має кадастровий номер, визначену площу, однак будь-яке право на неї (власності, користування тощо) на даний час не зареєстровано.
Боржник ОСОБА_1 фактично володіє і користується таким нерухомим майном (земельною ділянкою, на якій розташоване належне ОСОБА_1 домоволодіння), але право власності на таке майно за нею не зареєстровано у встановленому законом порядку.
Таким чином, встановивши, що боржник ОСОБА_1 не має грошових коштів та іншого майна, на яке приватним виконавцем може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість вимог подання подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Вирішуючи дане питання суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів приватного виконавця, не застосував положень статті 120 ЗК України до спірних правовідносин, не врахував, що земельна ділянка кадастровий номер 3221983901:01:014:0005 перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , у договорі купівлі-продажу домоволодіння від 28.12.2005 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 немає спеціальних умов, які б виключали перехід права власності на земельну ділянку, жодних спорів щодо прав власності інших осіб на вказану земельну ділянку не встановлено.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підлягають задоволенню, оскільки судом допущено порушення норм процесуального та матеріального права, а тому ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання приватного виконавця підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про надання дозволу приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Літвиненку Олексію Вікторовичу на звернення стягнення на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, право власності на яку не зареєстровано за боржником.
Керуючись ст.ст.  367, 374, 376, 381-384, ч. 10 ст. 440 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Літвиненка Олексія Вікторовича задовольнити.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 18 квітня 2025 року скасувати.
Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Літвиненку Олексію Вікторовичу на звернення стягнення на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,23 га, кадастровий номер 3221983901:01:014:0005, для будівництва та обслуговування житлового будинку, шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку боржником ОСОБА_1 не зареєстровано в установленому законом порядку.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється  з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 18 липня 2025 року.

 
Суддя-доповідач                                                                    Д.О. Таргоній
 
Судді :                                                                                      С.А. Голуб
                                         
                                                                                                   Т.А. Слюсар