ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

31 липня 2025 року 	м.Суми	

Справа №582/1089/23 
Номер провадження 22-ц/816/773/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ»
на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 вересня 2024 року у складі судді Яковенко Н.М., ухвалене в селищі Недригайлів Сумської області, повне рішення складено 04 жовтня 2024 року,
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (далі - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») звернулося до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги мотивувало тим, що 31 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (далі – АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») та ОСОБА_1 підписано заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0208/82/0485787, відповідно до умов якої розмір поточного ліміту на дату підписання заяви 35 100 грн зі строком кредитування 48 місяців з 31 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2022 року, розмір процентної ставки - 45% річних.
09 квітня 2020 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі – ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП») укладено договір № 114/2-31-F про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором № 010/0208/82/0485787 від 31 жовтня 2018 року, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП».
22 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір відступлення прав вимоги № 22/02/22-LN, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 010/0208/82/0485787 від 31 жовтня 2018 року, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».
19 жовтня 2022 року позивач надіслав на адресу відповідачки повідомлення про відступлення права вимоги.
У зв`язку з невиконням позичальницею взятих на себе зобов`язань станом на 14 вересня 2023 року утворилася загальна заборгованість за договором № 010/0208/82/0485787 від 31 жовтня 2018 року у розмірі 65 007,10 грн, яка складається з: 50455,88 грн, яка в свою чергу складається з: 41887 грн - заборгованості за дозволеним овердрафтом, в тому числі 6885,24 грн - заборгованості за недозволеним овердрафтом, 1683,64 грн – заборгованості за процентами, 0,00 грн – заборгованості по штрафу; та заборгованості за процентами – 14 551,22 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 65 007,10 грн та судові витрати.
Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі; стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що на підтвердження своїх вимог позивач додавав до позовної заяви розгорнутий розрахунок заборгованості, який містить дату операції/платежу; зняття готівки; комісію за зняття готівки; безготівкові платежі; страховий платіж; нараховані відсотки за дозволеним овердрафтом; нараховані відсотки за недозволеним овердрафтом; штраф/пеню за несвоєчасне погашення; зменшення заборгованості; загальний залишок несплаченої заборгованості; кількість днів за користування коштами. Вказаний розрахунок заборгованості підтверджує, що ОСОБА_1 систематично користувалася кредитними коштами з 03 лютого 2019 року по 22 березня 2021 року.
Вважає, що розрахунок заборгованості є належним доказом, оформленим відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Виписка з рахунку, яку заявник апеляційної скарги просить прийняти як додатковий доказ на підтвердження позовних вимог, підтверджує наявність заборгованості.
Позивачем при розгляді справи було доведено, що відповідачка отримала кредитну картку на підставі розписки про отримання кредитної картки.
Вважає, що суд не мав приймати відзив на позовну заяву, оскільки його копія позивачу не направлялася та стороною відповідача не було надано доказів направлення відзиву на позовну заяву позивачу.
Крім того, звертає увагу суду на те, що висновок експерта від 28 травня 2024 року № СЕ-19/119—24/4097/ПЧ також підтверджує укладення ОСОБА_1 кредитного договору та користування кредитними коштами.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Склярова С.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду – залишити без змін. Зазначає, що саме в електронний кабінет позивача 29 грудня 2023 року було надіслано копію відзиву на позовну заяву, тому не заслуговують на увагу викладені в апеляційній сказі доводи щодо недотримання відповідачем порядку подання відзиву на позовну заяву. Виписку з банківського рахунку було подано безпосередньо апеляційному суду в порушення вимог ст. 83 ЦПК України. Надані позивачем розрахунки заборгованості є неналежними доказами наявності боргу, оскільки розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком сум, який повністю залежить від волевиявлення однієї сторони.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 підписала заяву про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0208/82/0485787, згідно якої АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 уклали цю заяву до договору банківського обслуговування (далі – договір) на наступних умовах: розмір поточного ліміту на дату підписання заяви – 35 100 грн; строк кредиту на дату підписання заяви – 48 місяців з 31 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2022 року; зі сплатою процентів за користування кредитом, в тому числі за недозволеним овердрафтом – 45% річних (а.с. 8-9, Т. 1).
Також відповідачка 31 жовтня 2018 року підписала заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», згідно з якою просила встановити ліміт кредитування до поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, сума ліміту кредитування – 35 100 грн, строк – 48 місяців (а.с. 10, Т. 1).
Також 31 жовтня 2018 року вона підписала розписку про отримання картки № НОМЕР_1 , в якій зазначено, що картку випущено у неактивному стані (а.с. 11, Т. 1).
Також позивачем на підтвердження своїх вимог надано копію паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с. 12, Т. 1).
09 квітня 2020 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-31-F, згідно з яким на умовах та в порядку, встановленому цим договором та відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 18-21, Т. 1).
09 квітня 2020 року, 25 вересня 2020 року та 08 жовтня 2021 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» підписано додаткові угоди № 1, № 2 та № 5 до договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року (а.с. 22; 23 Т. 1).
З наданої копії реєстру боржників від 25 лютого 2022 року до договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року вбачається, що ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 010/0208/82/0485787, загальний розмір заборгованості – 50455,88 грн, з яких: 48772,24 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1683,64 грн – сума заборгованості за процентами (а.с. 25-38, Т. 1).
22 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір відступлення права вимоги № 22/02/22-LN, згідно з яким на умовах та в порядку, встановленому цим договором та відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 39-47, Т. 1).
01 березня 2022 року, 19 вересня 2022 року, 03 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» підписано додаткові угоди № 1, № 2 та № 3 до договору відступлення права вимоги № 22/02/22-LN від 22 лютого 2022 року (а.с. 48-51, Т. 1).
З наданої копії реєстру боржників від 17 жовтня 2022 року до договору відступлення права вимоги № 22/02/22-LN від 22 лютого 2022 року вбачається, що ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 010/0208/82/0485787, загальний розмір заборгованості – 65 007,10 грн, з яких: 48772,24 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 234,86 грн – сума заборгованості за процентами (а.с. 52-67, Т. 1).
Листом від 19 жовтня 2022 року за вих. № 19/10/2022-13LN ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 010/0208/82/0485787, яким повідомило, що на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09 квітня 2020 року, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» відступило всі права вимоги за кредитним договором № 010/0208/82/0485787 від 31 жовтня 2018 року ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». В свою чергу на підставі договору відступлення прав вимоги № 22/02/22-LN від 22 лютого 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступило новому кредитору ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» право на отримання заборгованості у розмірі 65 007,10 грн (а.с. 15-16, Т. 1).
06 березня 2023 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» направило ОСОБА_1 лист-пропозицію за вих. № 616, в якому запропонувало розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором № 010/0208/82/0485787 від 31 жовтня 2018 року шляхом погашення частини боргу, а саме оплата суми 48 772,24 грн, у разі сплати якого буде прощено залишок заборгованості за кредитним договором (а.с. 17, Т. 1).
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/4097-ПЧ від 28 травня 2024 року підписи від імені ОСОБА_1 у заяві про надання кредиту «Кредитна карта» № 010/0208/82/0485787 (тип кредиту – кредитування рахунку) від 31 жовтня 2018 року (із Додатком № 1), що розташовані у рядках «Клієнт в особі ОСОБА_1 ___», Підпис__/ ОСОБА_1 », «Другий примірник цієї Заяви, Заяви на приєднання до Договору Добровільного страхування житла отримав(ла) особисто, підпис клієнта», «Клієнт», виконані, ймовірно, ОСОБА_1 відповідно до зразків, наданих експерту (а.с. 206-222, Т. 1).
Згідно розрахунку заборгованості, виконаного АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», загальний розмір заборгованості за договором № 010/0208/82/0485787 від 31 жовтня 2018 року станом на 23 лютого 2022 року становить 50 455,88 грн, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом – 41 887 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом – 6885,24 грн; заборгованість за процентами – 1683,54 грн (а.с. 5-6, Т. 1).
Також позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2022 року становить 65007,10 грн, з яких, зокрема 14 551,22 грн – проценти нараховані за період з 24 лютого 2022 року по 30 вересня 2022 року (а.с. 7, Т. 1).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували факт перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 . Оскільки відповідні первинні документи, зокрема виписка по рахунку ОСОБА_1 суду не надані, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що такі висновки місцевого суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.
Відповідно до положень  ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525,  526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно  ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.
Підставами позовних вимог ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, який було укладено шляхом підписання ОСОБА_1 31 жовтня 2018 року власноручним підписом заяви про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0208/82/0485787.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставини перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 . При цьому, в суді першої інстанції відповідачка заперечувала обставину отримання кредитних коштів за вказаним кредитним договором.
З приводу доводів апеляційної скарги, що розрахунок заборгованості є доказом, який підтверджує наявність заборгованості, колегія суддів зауважує, що вказаний розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
Що стосується доданого до апеляційної скарги нового доказу - копії виписки по рахунку ОСОБА_1 , колегія суддів апеляційного суду вказаний доказ не приймає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Вказані ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» причини неподання доказів суду першої інстанції, а саме, що позивач вважав, що надані ним докази є достатніми для підтвердження його позовних вимог, а суд першої інстанції не витребував відповідних додаткових доказів, колегія суддів не вважає, такими, що об`єктивно не залежали від позивача. Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку і в строки, встановлені законом або судом. А збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).
Враховуючи наведені норми процесуального права, новий доказ, а саме копія виписки з рахунку ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України, не приймається під час апеляційного перегляду справи, оскільки наданий апеляційному суду без додержання порядку та строків його подання.
Порушень місцевим судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували факт перерахування АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 .
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367; 374; 375; 381-382 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» залишити без задоволення.
Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов