ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 травня 2025 року
м. Київ
 
справа № 133/462/22
провадження № 51-3814 км 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого судді                                              ОСОБА_1 ,
суддів:                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                  ОСОБА_5 ,
у режимі відеоконференції:
захисника                                                  ОСОБА_6 ,
засудженої                                                ОСОБА_7 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2024 року стосовно 
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Заозерне Новотроїцького району
Херсонської області, яка зареєстрована 
за адресою: 

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: 

АДРЕСА_2 ,
засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області вироком від 13 лютого 2024 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2024 року, засудив ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
За обставин, детально наведених у вироку суду, ОСОБА_7 визнано винуватою в тому, що вона в ніч із 24 на 25 грудня 2021 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання - в будинку АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 , що супроводжувалась образами один одного, нанесла ножем декілька ударів в обличчя останнього. Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, нанесла ОСОБА_8 , який лежав на ліжку, сокирою 12 ударів у голову, спричинивши йому тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий помер на місці події.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник ОСОБА_6 , не погодившись із судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить: визнати висновок експерта № СЕ-19/102-22/71-КТ від 25 січня 2022 року та протокол огляду документів від 23 лютого 2022 року недопустимими доказами; скасувати оскаржувані рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Свої вимоги захисник мотивує тим, що:
суд першої інстанції:
- безпідставно визнав ОСОБА_7 винуватою за ч. 1 ст. 115 КК, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази не доводять її винуватість;
- не зважив на показання ОСОБА_7 щодо її непричетності до вбивства потерпілого, з огляду на те, що на знарядді злочину (ножі, сокирі) не було знайдено жодних біологічних слідів ОСОБА_7 , а також на її одязі, волоссі та відкритих ділянках тіла не було виявлено крові ОСОБА_8 ; 
- неправомірно врахував недопустимий доказ - висновок експерта № СЕ-19/102-22/71-КТ від 25 січня 2022 року (комп`ютерно-технічної експертизи телефону Е500А_2019) та похідні від нього докази (постанову про визнання документів речовим доказам, протокол огляду документів від 23 лютого 2022 року), оскільки вони отримані внаслідок втручання в приватне спілкування у формі зняття інформації з електронних інформаційних систем, без надання дозволу на це слідчим суддею; 
- не звернув належної уваги на те, що інформацію з мобільного телефону отримано також без дозволу ОСОБА_7 ; 
суд апеляційної інстанції: 
- перерахувавши в своєму рішенні всі докази по справі, не зазначив, яким чином вони доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_8 та спростовують її версію;
- не перевірив належним чином доводів його апеляційної скарги та безпідставно погодився з висновками суду першої інстанції.
Позиції учасників судового провадження
Захисник та засуджена підтримала доводи касаційної скарги, просили скасувати оскаржувані рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити оскаржувані судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
У поданій касаційній скарзі захисник покликається на істотне порушення приписів кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вимогами ст. 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
За змістом ст. 94 КПК суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку. 
Статтею 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.
Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та кваліфікацію її дій за цією нормою кримінального закону суд першої інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, зокрема: 
- показань:
- потерпілої ОСОБА_9 - матері ОСОБА_8 - про те, що 24 грудня 2021 року приблизно о 21:30 син телефонував їй, сказав, що вони (він та ОСОБА_7 ) лягають спати. Наступного дня син на її дзвінки не відповідав. Вона попросила свою сестру ( ОСОБА_10 ) навідатись до нього. Увечері 25 грудня 2021 року тіло сина було виявлено в будинку. ОСОБА_7 також на її дзвінки не відповідала;
- свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що 24 грудня 2021 року увечері вони зустрічалися з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розпивали алкогольні напої. Наступного дня ОСОБА_8 на телефонні дзвінки не відповідав. Увечері вони пішли до його будинку та в одній із кімнат побачили, що ОСОБА_8 лежав на підлозі, весь у крові;
- свідка ОСОБА_12 - продавчині магазину «Маяк» - про те, що ввечері 24 грудня 2021 року до неї заходили раніше незнайомі їй чоловік та жінка, купляли спиртне та продукти, були в стані алкогольного сп`яніння, сперечалися між собою;
- свідка ОСОБА_13 про те, що він як водій таксі ймовірно 24 грудня 2021 року підвозив незнайомих йому чоловіка та жінку, які були в стані алкогольного сп`яніння, до будинку на вул. Матросова в м. Козятині. Перед посадкою в автомобіль вони трохи посперечалися один із одним. Під час досудового слідства він упізнав на пред`явлених фотознімках цих чоловіка та жінку;
- свідка ОСОБА_14 - диспетчера служби таксі - про те, що 24 грудня 2021 року приблизно о 21 год вона отримала замовлення на таксі від жінки (від магазину «Атлантида» до вул. Матросова в Козятині). Пізніше, ближче до 04 год 25 грудня 2021 року, ця сама жінка знову викликала таксі та повідомила, що буде їхати до Вінниці;
- свідка ОСОБА_15 - водія служби таксі - про те, що взимку перед Новим роком він отримав виклик з вул. Матросова, 24 в Козятині до Вінниці. З місця виклику забрав жінка з сумкою та пакетом. Під час поїздки жінка повідомила, що її чоловік п`яний, інколи застосовує до неї фізичну силу та конфліктує. Під час слідства впізнав цю жінку серед пред`явлених фотознімків;
- протоколів:
- огляду місця події від 26 грудня 2021 року (з ілюстрованою таблицею та відеозаписом) - домоволодіння на АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено: труп чоловічої статі - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями; сліди речовини бурого кольору на різних предметах, у тому числі на руків`ї від сокири та ножі;
- огляду 23 лютого 2022 року слідчим документів, скопійованих під час проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефона ОСОБА_7 , серед яких - графічні файли із зображеннями трупа ОСОБА_8 , перелік вхідних та вихідних дзвінків за 24 - 26 грудня 2021 року;
- пред`явлення 26 - 27 грудня 2021 року для впізнання особи за фотознімками, згідно з якими свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 упізнали ОСОБА_7 , з якою зустрічались за повідомлених ними обставин під час надання показань;
- висновків експерта: 
- № 172 від 26 грудня 2021 року - 09 січня 2022 року, відповідно до якого на тілі ОСОБА_16 було виявлено такі ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - дві рублених рани в ділянці волосистої частини голови справа (права скронево-тім`яна ділянка) з утворенням вдавлених скалкових переломів з подальшим пошкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку в ділянці правих скроневої та тім`яної часток, субдуральний та субарахноїдальні крововиливи, десять рублених ран у ділянці обличчя справа з ушкодженням правої вушної раковини та проникненням у праву гайморову пазуху верхньої щелепи, одна різана рана в ділянці внутрішнього кінця правої брови та вісім різаних ран у ділянці лівої половини обличчя (лобова ділянка зліва та ліва скронева ділянки), непроникаюча в черевну порожнину колото-різана рана передньої черевної стінки справа, сім саден у ділянці передньої поверхні грудної клітки, садно на задній поверхні правого ліктьового суглобу, три садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, два садна та синець на тильній поверхні правої кисті, чотири садна в ділянці правої лопатки, два садна в поперековій ділянці справа, які виникли незадовго до настання смерті останнього у короткий проміжок часу. Найбільш вірогідним положенням, в якому знаходився ОСОБА_8 під час отримання черепно-мозкової травми, було лежачим, обличчям догори, чи у наближеному до цього положенні, на що вказує відсутність слідів крові (потьоків, крапель тощо) на тулубі, кінцівках. Рани в ділянці волосистої частини голови справа та обличчя справа виникли від не менш як дванадцятикратної травмуючої дії (зі значною силою) предмета (предметів) з рубаючими властивостями (сокира, тощо), різані рани - від травматичної дії предмета (предметів) з ріжучими властивостями (лезо ножа, тощо), непроникаюча колото-різана рана в ділянці передньої черевної стінки справа - від травматичної дії колючо-ріжучого предмета (клинок ножа, тощо), садна та синець - від травматичної дії (удари) тупих твердих предметів, індивідуальних особливостей яких у ушкодженнях не відображено. Смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді проникаючих поранень волосистої частини голови в правій скронево-тім`яній ділянці, вдавлених скалкових переломів склепіння черепа та пошкодження речовини головного мозку, яка є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент її заподіяння. Черепно-мозкова травма знаходиться у прямому причинному зв`язкузі смертю ОСОБА_8 . Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, не виключено, що смерть ОСОБА_8 могла настати в нічний проміжок часу з 24 до 25 грудня 2021 року. Після отримання відкритої черепно-мозкової травми смерть настала через певний проміжок часу (хвилини), вірогідність виконувати певні активні дії в цей час ОСОБА_8 малоймовірна. У крові ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,5 %, що може вказувати на середню ступінь алкогольного сп`яніння померлого перед настанням смерті;
- № 1214 від 28 грудня 2021 року - 10 січня 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: внутрішньошкірний крововилив на передній поверхні шиї, синці в ділянці правого плечового суглобу, на правому плечі, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на лівому передпліччі, на правому та лівому стегнах, на правій гомілці, в ділянці лівого колінного суглобу, які належать до легких тілесних ушкоджень, та виникли від травматичної дії (удару, стиснення) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення понад три доби до обстеження;
- № 04 від 10 - 19 січня 2022 року, № 22 від 10 - 18 січня 2022 року, № 14 від 19 січня - 02 лютого 2022 року, № 15/23 від 10 - 18 січня 2022 року, відповідно до яких у піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_8 не виключено походження слідів крові від ОСОБА_7 ; в плямах на джинсах, майці, босоніжках та кросівках ОСОБА_7 не виключено походження слідів крові від ОСОБА_8 ; в змивах з кухні, підлоги, ганчірки, умивальника не виключено походження слідів крові як від ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_7 ;
- № СЕ-19/102-22/201-ТР від 13 січня 2022 року, відповідно до якого слід низу взуття розмірами 130х107 мм, який зафіксований на аркуші паперу, що був виявлений під час огляду місця події 26 грудня 2021 року на АДРЕСА_2 , залишений тим же типом взуття, що було вилучено в ОСОБА_7 . Відповісти в категоричній формі, чи був залишений цей слід взуттям, вилученим у ОСОБА_7 , не представилося можливим у зв`язку з відсутністю індивідуально-характерного комплексу окремих ознак, який би дозволив ідентифікувати по ним конкретне взуття;
- № СЕ-19/102-22/71-КТ від 25 січня 2022 року (з оптичним носієм типу DVD-R до нього), відповідно до якого на мобільному телефоні «2Е Е500A_2019», (ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 ), вилученому 26 грудня 2021 року під час затримання ОСОБА_7 , було виявлено, зокрема, в пам`яті ЅІМ-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» 34 записи про абонентів у телефонній книзі, в пам`яті мобільного телефона, 104 записи про виклики, три SMS-повідомлення, 11 графічних файлів та 14 аудіофайлів за період часу з 24 до 26 грудня 2021 року;
- аналітичної довідки про опрацювання номерної інформації № 149/18/02-2022 від 17 березня 2022 року, отриманої від операторів мобільного зв`язку в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12021020000001317 від 26 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.
Водночас суд першої інстанції дав критичну оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_7 щодо невизнання нею своєї вини у вчиненому, зазначивши, що вони повністю спростовуються встановленими під час судового розгляду фактичними обставинами та зібраними у справі доказами.
Отже суд першої інстанції на підставі вказаних доказів встановив сукупність усіх передбачених законом ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та, ухвалюючи вирок, дійшов обґрунтованого висновку про доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого діяння поза розумним сумнівом. 
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість, з дотриманням вимог статей 85-87, 89, 94, 95 КПК.
Відтак, колегія суддів уважає, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 370, 373, 374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання обвинуваченій, дотримався вимог статей 50, 65-67 КК, врахувавши:
- ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення;
- відсутність обставин, що пом`якшують покарання;
- наявність обставин, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою винна перебувала в сімейних та близьких відносинах;
- дані про її особу: ОСОБА_7 раніше не судима, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
При цьому суд першої інстанції зважив і на висновок експерта № 22 від 04 березня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, на хронічне психічне захворювання не страждала; перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 на психічні розлади не страждає; перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. 
Під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції, дотримуючись вимог статей 404, 405, 407, 412-414 КПК, належним чином перевірив доводи апеляційної скарги захисника, яка за своїм змістом є аналогічною до доводів, викладених у його касаційній скарзі, проаналізував їх, дав на них вичерпні відповіді, навівши в ухвалі відповідне обґрунтування.
За результатами перегляду вироку суд апеляційної інстанції з урахуванням конкретних обставин справи погодився з оцінкою доказів, досліджених судом першої інстанції і врахованих при доведенні винуватості ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК, а також із мотивами призначеного обвинуваченому покарання.
Не залишились без належної уваги суду апеляційної інстанції й доводи апеляційної скарги захисника про те, що одяг обвинуваченої не був забруднений наскрізь кров`ю потерпілого, містив лише декілька крапель, який, на переконання Суду, правильно зазначив про те, що це не спростовує того, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 завдавала саме ОСОБА_7 , з огляду на те, що за даними протоколу огляду документів у період часу з 21:19 24 грудня до 08:25 26 грудня 2021 року ОСОБА_7 активно використовувала мобільний телефон, на час вбивства ОСОБА_8 її телефон був увімкнений, із нього здійснювалися вихідні дзвінки (з 21:41 до 04:07).
При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що про наявність у ОСОБА_7 умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 свідчить кількість нанесених ударів у життєво важливий орган - голову, при відсутності прямої загрози зі сторони потерпілого, поведінка обвинуваченої, яка, залишивши тіло ОСОБА_8 в будинку, з речами втекла в інше місто посеред ночі, з чим погоджується й колегія суддів.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Доводи про недопустимість висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи та похідних від нього доказів
У касаційній скарзі захисник посилається на недопустимість доказу - висновку експерта № СЕ-19/102-22/71-КТ від 25 січня 2022 року (комп`ютерно-технічної експертизи телефону Е500А_2019) та похідних від нього доказів (постанови про визнання документів речовим доказам, протоколу огляду документів від 23 лютого 2022 року), оскільки вони отримані внаслідок втручання в приватне спілкування у формі зняття інформації з електронних інформаційних систем, без надання дозволу на це слідчим суддею, а також без дозволу ОСОБА_7 . 
Згідно з положеннями статей 86, 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Частиною 4 статті 258 КПК визначено такі різновиди втручання в приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль особи; арешт, огляд і виїмка кореспонденції; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем.
Сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи, розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача.
Зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Як убачається з протоколу затримання особи, після затримання ОСОБА_7  26 грудня 2021 року було проведено її особистий обшук, у ході якого у неї було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон «2Е Е500А_2019», ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 .
У подальшому вказаний телефон був наданий на дослідження, під час якого документи, що були скопійовані на оптичний носій типу DVD-R під час проведення комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону ОСОБА_7 , постановою слідчого від 23 лютого 2022 року визнано речовими доказами.
Цього ж дня слідчий провів огляд мобільного телефону, про що склав відповідний протокол із додатками.
За змістом протоколу було проведено огляд файлів, які містять зображення трупа ОСОБА_8 , перелік вхідних та вихідних дзвінків.
Об`єктивних даних про те, що вказаний доступ до цих файлів був пов`язаний з подоланням систем логічного захисту, немає. Не вказала про наявність такої системи захисту на телефоні й сама засуджена під час касаційного розгляду.
За таких обставин колегія суддів уважає, що доступ до інформації, яка містилась у телефоні ОСОБА_7 , отримано органом досудового розслідування з дотриманням вимог КПК. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів касаційного суду вважає, що висновки судів обох інстанцій про доведеність винуватості засудженої зроблені з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Беззаперечних доводів, які би ставили під сумнів законність судових рішень, умотивованість їхніх висновків щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, захисник у касаційній скарзі не навів.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2024 року стосовно ОСОБА_7 - без зміни.
Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                               ОСОБА_3