ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 р.	Справа № 440/7482/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1      на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, повний текст складено 06.05.25 року по справі № 440/7482/23
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Міністерства внутрішніх справ України ,           Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області                   
          про визнання протиправною відмови, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 задоволено частково позов ОСОБА_1 . 
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 26.04.2021 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності. 
Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності. 
Зобов`язано МВС України прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі – Порядок № 850), за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23 набрало законної сили - 13.05.2024.
02.10.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23, в якій  зазначає, що незважаючи на покладений судом обов`язок прийняти рішення за вже наявним у розпорядженні відповідачів пакетом документів МВС України в чергове повернуло документи до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області та протиправно вимагає надати до ліквідаційної комісії документи, яких начебто не вистачає в матеріалах згідно з роз`ясненням МВС України. Разом з тим, надання таких документів колишнім працівником міліції задля отримання одноразової грошової допомоги Порядком № 850 не передбачено.
У зв`язку з цим просить суд з метою забезпечення виконання заходів щодо усунення порушень норм діючого законодавства України, які виявилися в умисному невиконанні судового рішення у справі №440/7482/23, встановити Міністерству внутрішніх справ України строк для надання звіту щодо виконання вказаного судового рішення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7482/23 задоволено частково. Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області та МВС України у строк до 05.05.2025 подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23.
11.04.2025 до суду від представника УМВС України в Полтавській області Білька В.В. надійшов звіт про виконання рішення суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23, в якому представник зазначив, що на виконання рішення суду листом УМВС України в Полтавській області від 22.05.2024 № 4/7156/Рт до МВС України надіслано заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими до неї документами. 25.07.2024 до УМВС України в Полтавській області надійшов лист відділу координації пенсійних питань МВС України від 19.07.2024 №21484-2024 із зазначенням «недоліків», що унеможливлюють проведення перевірки надісланих матеріалів. На виконання вищевказаного листа УМВС України в Полтавській області надіслано листи ОСОБА_1 від 05.08.2024 № Г-3462л.к. та від 18.09.2024 № 4/4459 про необхідність терміново надати до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області документи, яких не вистачає в матеріалах відповідно до роз`яснень МВС України. Зі свого боку УМВС України в Полтавській області надіслано запити до УДПС у Полтавській області, Полтавської обласної дирекції НАСК «Оранта», Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації щодо виплат ОСОБА_1 грошової допомоги в разі втрати працездатності чи отриманні групи інвалідності. Відповідно до листа Полтавської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» від 19.08.2024 № 03-02/539 ОСОБА_1 страхові виплати за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори в ПАТ «НАСК «Оранта» на території всієї України не отримував. Згідно з листом ГУ ДПС у Полтавській області від 12.09.2024 № 17169/5/16-31-10-02-13, інформація щодо виплати ОСОБА_1 страхових сум в разі втрати працездатності відсутня. Крім цього, УМВС України в Полтавській області надіслало запит до ГУ ПФУ у Полтавській області щодо надання, за наявності, оригіналу довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках (видається страхувальнику) від 26.07.2018 серії АБ №0032440 та завірених належним чином копій витягів з акту огляду у МСЕК з діагнозом, які знаходяться в пенсійній справі, з моменту призначення пенсії на пенсіонера ОСОБА_1 . Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 22.08.2024 №1600-0307-5/62064 повідомлено про відмову у наданні інформації відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію». Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації від 30.08.2024 № 06-01/5525, ОСОБА_1 у жовтні 2018 виплачена компенсація у зв`язку з встановленням II групи інвалідності в сумі 284.40 грн. Враховуючи все це, МВС України повідомлено про перелік заходів, вчинених з метою усунення недоліків при оформленні пакета документів листом УМВС України в Полтавській області від 27.09.2024 №7178/Рт. Водночас листом УМВС України в Полтавській області від 27.03.2025 № 4/4643 позивача втретє повідомлено про необхідність надання документів, зазначених у листі ВКПП МВС України від 19.07.2024 № 21484-2024.
02.05.2025 до суду від Міністерства внутрішніх справ України надійшов звіт про виконання судового рішення, в якому зазначено, що Порядком № 850 передбачена конкретна послідовність дій працівника міліції щодо подачі документів для отримання одноразової грошової допомоги та МВС України щодо розгляду зазначених документів, а саме: по-перше, працівник міліції подає за місцем служби, а в разі припинення відповідного органу внутрішніх справ як юридичної особи - до уповноваженої установи МВС документи, які перелічені у пункті 7 Порядку № 850;  по-друге, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає до МВС документи щодо призначення одноразової грошової допомоги (пункт 8 Порядку №850);  по-третє, МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення. Тобто, необхідною умовою для прийняття МВС України рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції є факт надходження на адресу МВС України пакету документів, що передбачений пунктом 8 Порядку № 850. З метою забезпечення виконання з боку МВС України рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23 Відділом координації пенсійних питань МВС України (далі - ВКПП МВС України) до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області надіслано листа від 28.05.2024 № 8357-2024 про необхідність направлення на адресу МВС України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Матеріали стосовно призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області (листи від 22.05.2024 № 4/7156/Рт та від 20.06.2024 №4/4105) надходили до МВС України 27.05.2024 і 27.06.2024 та відповідно були зареєстровані за № 54849 та № 67112. За результатами розгляду надісланих матеріалів відповідальними підрозділами апарату МВС України виявлено невідповідності вимогам Порядку № 850, що унеможливило прийняти рішення за ними, тому документи про призначення працівникові податкової міліції ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги повернуто до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області для термінового доопрацювання листом Відділу координації пенсійних питань МВС України від 19.07.2024 № 21484-2024.
Представник МВС України також повідомив, що у подальшому Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області листом від 27.09.2024 № 7178/Рт  поінформовано МВС України про те, що для забезпечення виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 ОСОБА_1 повідомлено листами від 05.08.2024 № Г-3462 лк та від 18.09.2024 № 4/4459 про необхідність надати документи відповідно до Порядку № 850. Проте, з боку ОСОБА_1 будь-яких заходів стосовно усунення недоліків не здійснено (не надано довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), що видається страхувальнику (Довідка №158/о), відсутня інформація про виплати, установлені іншими законами компенсаційні виплати (як учаснику ЛНА на ЧАЕС) та одноразову грошову допомогу (як працівнику податкової міліції), а також про раніше виплачені суми (з державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України), що виключає можливість Ліквідаційній комісії УМВС України в Полтавській області усунути недоліки у повернутих МВС України матеріалах про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та направити їх на розгляд до МВС України. Листом Відділу координації пенсійних питань МВС України від 09.08.2024 № 25471-2024 ОСОБА_1 також повідомлено про результати розгляду в МВС України матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги та виявлених недоліків відповідно до Порядку № 850. Однак, на це повідомлення ОСОБА_1 не відреагував, як і ігнорує дотепер надіслані йому Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області листи від 05.08.2024 № Г-3462 лк, від 18.09.2024 № 4/4459 та від 27.03.2025 № 4/4643 із проханням надати необхідні документи з метою доопрацювання матеріалів та направлення їх на розгляд МВС України.
Отже, за твердженням представника УМВС України в Полтавській області, неподання позивачем документів, необхідних для виконання рішення суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23, перешкоджає відповідачам у здійсненні процедури, передбаченої пунктами 8 та 9 Порядку № 850. Прийняття МВС України рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 850 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2021 можливе лише за умови та після надходження до МВС України від Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області відповідних матеріалів.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 прийнято звіти УМВС України в Полтавській області та МВС України про виконання рішення суду у справі № 440/7482/23.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 та встановити Управлінню МВС України в Полтавській області та МВС України новий строк для надання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку щодо можливості прийняття звітів про виконання рішення суд УМВС України в Полтавській області та МВС України, які начебто з об`єктивних причин, через бездіяльність позивача, позбавлені можливості прийняти документ під назвою «рішення» за наявними у особовій справі ОСОБА_1 матеріалами. Зазначає, що не зважаючи на покладений судом на МВС України обов`язок прийняти рішення виключно за вже наявним у розпорядженні відповідачів пакетом документів міністерство черговий раз повернуло вказані документи до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області та, всупереч висновкам суду, знову протиправно вимагало надати до ліквідаційної комісії документи, яких начебто не вистачає в матеріалах згідно з роз`ясненнями із листа міністерства. Вказує, що суд першої інстанції, правильно зазначивши в оскаржуваній ухвалі, що передумовою для прийняття МВС рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову у призначенні грошової допомоги є факт подання заявником повного пакету, дійшов абсолютно не обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 відповідачам не надав вичерпного переліку документів, що передбачає Порядок № 850.  Посилається на те, що усі інші документи, на відсутність (ненадання) яких посилаються відповідачі, Порядком № 850 не передбачені, а тому, їх вимагання від позивача суб`єктами владних повноважень є протиправним. Крім того, відповідачі мають право та можливість і частково реалізували його, витребувати усі необхідні, на їх думку, документи. Протиправне не надання будь-якими розпорядниками запитуваних документів, у тому числі пенсійними органами, може бути оскаржено відповідачами до суду. Зазначає, що судами неодноразово констатовано, що ОСОБА_1 , разом із заявою від 26.04.2021, надав повний пакет документів, який передбачає Порядок № 850, у тому числі необхідну довідку про визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Також зазначає, що Порядок № 850 не вимагає від позивача надання інформації про відсутність виплат установлених іншими законами компенсаційної виплати (як учаснику ЛНА на ЧАЕС) та одноразової грошової допомоги (як працівнику податкової міліції), а також про раніше виплачені суми (з державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України). Більше того, як зазначалось вище, якщо відповідачі бажають отримати таку інформацію, вони мають право здійснювати відповідні запити до розпорядників такої інформації, а не покладати на позивача, особу похилого віку з інвалідністю II групи з онкологічною хворобою легень, збір нічим не передбачених довідок.
УМВС України в Полтавській області та МВС України подано до суду відзиви на апеляційну скаргу позивача, вважають доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою, просять суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 без змін.
Представник позивача в судовому засіданні підтримував доводи  апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги у повному обсязі.
Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі – Закон України № 4094-ІХ), яким ст. 382 КАС викладено у новій редакції, а КАС України доповнено ст.ст. 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно із п. 2 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Відповідно до ч. 11 ст. 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Також Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» № 11944/05 від 12.05.2011).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26.04.2005 та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19.02.2009).
У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист (абзац восьмий підпункту 6.3 пункту 6).
Таким чином, розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Матеріали справи свідчать, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МВС України, УМВС в Полтавській області, в якому просить:
визнати протиправною відмову МВС України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850;
визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, оформлене листом від 22.02.2023 № 854/15-2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850;
зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області повторно надіслати до МВС України документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850;
зобов`язати МВС України прийняти рішення щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму відповідно до Порядку № 850.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 задоволено частково позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 26.04.2021 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності. Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності. Зобов`язано МВС України прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23 набрало законної сили 13.05.2024.
Відповідачами до суду першої інстанції надано звіт про виконання про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23.
Як встановив суд першої інстанції з листа МВС України від 19.07.2024 № 21484-2024, направленого до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області за наслідками розгляду поданих ОСОБА_1 документів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги на виконання рішення суду, позивачем не надано : довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), що видається страхувальнику (Довідка №158/о); відсутня інформація про виплати установлених іншими законами компенсаційної виплати (як учаснику ЛНА на ЧАЕС) та одноразової грошової допомоги (як працівнику податкової міліції), а також про раніше виплачені суми (з державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України), що позбавляє Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області можливості усунути недоліки у повернутих МВС України матеріалах про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та направити їх на розгляд до МВС України.
Судом встановлено, що листом Відділу координації пенсійних питань МВС України від 09.08.2024 № 25471-2024 ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги та виявлені недоліки відповідно до Порядку № 850. Однак, на це повідомлення ОСОБА_1 не відреагував, як і ігнорує дотепер надіслані йому Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області листи від 05.08.2024 № Г-3462 лк, від 18.09.2024 № 4/4459 та від 27.03.2025 № 4/4643 із проханням надати необхідні документи з метою доопрацювання матеріалів та направлення їх на розгляд МВС України.
Приймаючи подані відповідачами звіти ухвалою від 06.05.2025 суд першої інстанції виходив з того, що неподання позивачем документів, необхідних для виконання рішення суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23, перешкоджає відповідачам у здійсненні процедури, передбаченої пунктами 8 та 9 Постанови №850, суд визнає обґрунтованими. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що з боку відповідачів вжито усіх залежних від них заходів на виконання рішення суду, позаяк можливість прийняття МВС України рішення відповідно до пункту 9 Порядку залежить від дій самого заявника, який має надати документи за переліком, наведеним у пункті 7 Порядку.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо прийняття звітів УМВС України в Полтавській області та МВС України про виконання рішення суду у справі № 440/7482/23, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Згідно з п. 8 Порядку № 850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.п. 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Відповідно до п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або ж у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Отже, повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є компетенцією МВС України, а на орган внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, покладено лише обов`язок з проведення окремих процедурних дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання щодо виплати такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС України).
26.04.2021 позивач звернувся до УМВС в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що 25.07.2018 йому встановлено з 06.07.2018 другу групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС (при проходженні служби в органах внутрішніх справ України) та долучив до такої відповідний пакет документів.
З аналізу вказаної заяви (рапорту) від 26.04.2021 слідує, що ОСОБА_1 долучив до такої усі необхідні документи, як це передбачено у п. 7 Порядку № 850, а саме: оригінал довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); копію довідки до акта огляду МСЕК; копію рапорта ОСОБА_1 ; копію картки платника податків; копію експертного висновку про встановлення причинного зв`язку інвалідності (хвороби) з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (т. 1 а.с. 23)
Колегія суддів зазначає, що рішенням у справі № 440/7482/23, в якому судами обох інстанцій надана оцінка вимогам Порядку № 850 та зазначено про те, що на ОСОБА_1 , як на колишнього працівника міліції, розповсюджуються гарантії, що визначені ст. 23 Закону України «Про міліцію», а тому позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги як працівник міліції, що захворів та набув другу групу інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
При цьому, колегія суддів зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги від МВС України ОСОБА_1 як колишнім працівником міліції також констатовано і рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 у справі № 440/10210/21, яке набрало законної сили 23.06.2022.
Суд зауважує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23 зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Полтавській області повторно направити до МВС України заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності; зобов`язано МВС України прийняти рішення відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 850, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.
Колегія суддів наголошує, що рішення суду буде вважатися виконаним, якщо відбудеться фактичне відновлення порушеного права позивача, тобто якщо ліквідаційна комісія УМВС в Полтавській області повторно направити до МВС України заяву ОСОБА_1 від 26.04.2021 з доданими документами для прийняття рішення щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, а МВС України прийме рішення про призначення або ж у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 850, за наслідками розгляду заяви.
На необхідності прийняття міністерством саме рішення за результатами розгляду документів, визначених в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, а також висновку щодо виплати грошової допомоги йдеться у пункті 9 згаданого Порядку.
Проте згідно з листом МВС України від 19.07.2024 № 21484-2024, направленого до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області за наслідками розгляду поданих ОСОБА_1 документів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги на виконання рішення суду, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання.
Відтак долучені до заяви докази підтверджують невиконання МВС України судового рішення в частині прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи тривалість строку, що минув від дати звернення позивача про отримання допомоги вперше (26.04.2021), МВС України мало достатньо часу для прийняття відповідного рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у призначенні такої допомоги, разом з цим, перший відповідач повторно обмежився складанням листа про повернення документів.
Таким чином, не можна вважати рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7482/23 таким, що виконано у повному обсязі.
Колегія суддів зазначає, що невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі “Шмалько проти України” від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19.02.2009).
Окрім того, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Відповідно до рішень ЄСПЛ «Кечко проти України» (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та «Ромашов проти України» (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Зокрема, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У рішеннях ЄСПЛ у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (заява № 70297/01) та у справі «Бакалов проти України» (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).
Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що наданий пенсійним органом звіт не містить даних про повне виконання судового рішення, а висновки суду першої інстанції є помилковими.
Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2023 по справі № 200/3958/19-а, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням (п. 40).
В апеляційній скарзі апелянт просить суд апеляційної інстанції встановити Управлінню МВС України в Полтавській області та МВС України новий строк для надання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 440/7482/23.
За змістом частини 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, положеннями частини першої статті 382 КАС України закріплено виключну підсудність питання про встановлення судового контролю, а саме: суду, який ухвалив судове рішення.
Тому, виключно до компетенції Полтавського окружного адміністративного суду віднесено питання щодо здійснення судового контролю за виконанням такого судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду (здійснення судового контролю).
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не повно з`ясував обставин, що мають значення для справи, та дійшов передчасного висновку прийняття звітів УМВС України в Полтавській області та МВС України про виконання рішення суду у справі № 440/7482/23, тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду (здійснення судового контролю) до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд     

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 по справі № 440/7482/23  скасувати.
Справу № 440/7482/23 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.    .
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  23.06.2025 року