ПОСТАНОВА 
Іменем України

25 серпня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/6092/24
провадження № 22-ц/4809/1010/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л., 
учасники справи:
позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу  за апеляційною скаргою  Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року у складі судді Волоткевича А. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі – ПрАТ «СГ «ТАС») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 24 984 грн 81 коп та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Позовна заява мотивована тим, що АТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00894625 (далі - Договір). 
Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 . 
03.09.2021 о 17 год. 25 хв. в м. Кропивницький по вул. М. Левитського,78, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Renault Dokker, д. н. НОМЕР_1 та ТЗ КІА Sportage, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2021 (справа № 404/6819/21) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. 
У результаті ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 , а тому, враховуючи наявність договору страхування, представник власника пошкодженого автомобіля ТЗ Renault Dokker, д. н. НОМЕР_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ та отримано рахунок СТО № АК-00003037 від 09.09.2021, відповідно до якого вартість ремонту Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 склала 126 693,90 грн. 
У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 27330/11/921 від 29.09.2021 на суму 126 693,90 грн, яку виплачено.
Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 126 693,90 грн. 
Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування» згідно полісу № 202203407, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. 
ТДВ «Експрес Страхування» виплатило страхове відшкодування за полісом № 202203407 в розмірі 101 709,09 грн. 
Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 126 693,90 грн, Полісом № 202203407 покрито частину шкоди на суму 101 709,09 грн, а залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 24 984,81 грн, ПрАТ «СГ «ТАС» звернулось до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 3 869,16 грн в рахунок відшкодування різниці між фактичним розміром заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди і страховою виплатою та 469,04 грн витрат по сплаті судового збору.
В решті позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. 
Враховуючи відсутність документального підтвердження факту оплати ремонту належного позивачу транспортного засобу, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення вартості відновлювального ремонту на суму податку на додану вартість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС» просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення.
Сама виплата страхового відшкодування, тобто виплата грошової суми, яку страхова компанія виплачує страхувальнику або вигодонабувачу у разі настання страхового випадку, передбаченого договором страхування, є фактичними витратами.
Ні умовами договору, ні вимогами чинного законодавства не передбачено, що виплата страхового відшкодування можлива лише у разі фактичного проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу.
Пункт 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не стосується правовідносин у сфері добровільного страхування, оскільки вона застосовується виключно до страховиків, які здійснюють виплати страхового відшкодування у межах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від адвоката Мельник О. В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити ПрАТ «СГ «ТАС» в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року в силі.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 24 984 грн 81 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (на 01.01.2025 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00894625. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Renault Dokker, д. н. НОМЕР_1 .
03.09.2021 о 17 год. 25 хв. в м. Кропивницький по вул. М. Левитського, 78, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Renault Dokker, д. н. НОМЕР_1 та ТЗ КІА Sportage, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП.
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2021 у справі № 404/6819/21 відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується вказаною постановою.
Представник власника пошкодженого автомобіля ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача із заявою про та виплату страхового відшкодування.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ та отримано Рахунок СТО №АК-00003037 від 09.09.2021, відповідно до якого вартість ремонту Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 склала 126 693,90 грн, в тому числі ПДВ 21 115,65 грн.
У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 27330/11/921 від 29.09.2021 на суму 126 693,90 грн. Вказану суму позивачем сплачено заявнику, що підтверджується платіжною інструкцією № 216449 від 01.10.2021.
Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», згідно з Полісом № 202203407, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ТДВ «Експрес Страхування» виплатило страхове відшкодування за полісом № 202203407 в розмірі 101 709,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО03890 від 11.07.2022.
Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 126 693,90 грн, при цьому Полісом № 202203407 покрито частину шкоди на суму 101 709,09 грн, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 24 984,81 грн = 126 693,90 грн – 101 709,09 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1-2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтями 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі N 359/2309/17 виходив з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Матеріалами справи підтверджується, що АТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00894625. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 (а. с. 8).

03.09.2021 о 17 год. 25 хв. в м. Кропивницький по вул. М. Левитського,78, відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ КІА Sportage, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП (а. с. 9-11).
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2021 у справі № 404/6819/21 відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП (а. с. 13). 
Представник власника пошкодженого автомобіля ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача із заявою про та виплату страхового відшкодування (а. с. 14-15).
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (а. с. 18) та отримано Рахунок СТО №АК-00003037 від 09.09.2021, відповідно до якого вартість ремонту Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 склала 126 693,90 грн, в тому числі ПДВ 21 115,65 грн (а. с. 20-21).
У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 27330/11/921 від 29.09.2021 на суму 126 693,90 грн (а. с. 23-24). Вказану суму позивачем сплачено заявнику, що підтверджується платіжною інструкцією № 216449 від 01.10.2021 (а. с. 25).
Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», згідно з Полісом № 202203407, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ТДВ «Експрес Страхування» виплатило страхове відшкодування за полісом № 202203407 в розмірі 101 709,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО03890 від 11.07.2022 (а. с. 28). 
Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підп. "а" п. 193.1 ст. 193 ПК України).
Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.
Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.
Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі N 755/7666/19.
Верховний Суд у своїй постанові від 12.07.2023 у справі N 591/1861/22 зазначив, що у разі відсутності в матеріалах справи документального підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту, правильним є зменшення вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ.
За таких обставин, враховуючи, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів понесених фактичних витрат на ремонт автомобіля після ДТП і, відповідно, сплати ПДВ, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зменшення вартості відновлювального ремонту на суму податку на додану вартість , і відповідно стягнення з відповідача на користь позивача залишку шкоди в розмірі 3 869,16 грн (126 693,90 грн – 101 709,09 грн (покриту частину шкоди полісом № 202203407) – 21 115,65 грн ПДВ).
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2025 року у справі № 369/15321/20 (провадження № 61-5479св24).
Доводи апеляційної скарги про те, що пункт 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не стосується правовідносин у сфері добровільного страхування, оскільки вона застосовується виключно до страховиків, які здійснюють виплати страхового відшкодування у межах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є безпідставними та зводяться до неправильного тлумачення позивачем норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому не можуть бути взяті до уваги судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями76-81,89 ЦПК України,правильно встановивобставини справи,внаслідок чогоухвалив законней обґрунтованерішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів таінших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 травня 2025 року було зупинено дію оскаржуваного рішення, дію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року необхідно поновити.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

       Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року без змін.
       Поновити дію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко