ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  913/567/19(913/73/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, суддів: Васьковського О.В., Пєскова В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи: 
позивач  - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго",
представник позивача - Тищенко А.І., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання",
представник відповідача  - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"
на рішення Господарського суду Луганської області
від 07.10.2024
у складі судді: Яресько Б.В.
та постанову Східного апеляційного господарського суду 
від 20.01.2025
у складі колегії суддів: Стойки О.В. (головуючий), Радіонової О.О., Тихого П.В.,

за позовом
Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"
про стягнення заборгованості 

за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"   
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про визнання договору припиненим

у межах справи № 913/567/19
за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" 
про визнання банкрутом 
ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий рух справи та зміст вимог

1. В провадженні Господарського суду Луганської області знаходиться справа №913/567/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі - ТОВ "ЛЕО", відповідач) про його банкрутство за загальною          процедурою.
2. У березні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго", позивач) в межах справи про банкрутство № 913/567/19 про банкрутство ТОВ "ЛЕО" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ТОВ "ЛЕО" про стягнення заборгованості в сумі 18   174   248,01 грн., 3% річних в сумі 371   389,46 грн., інфляційні втрати в сумі 1   832   931,09 грн. за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 27.05.2019 № 0694-02041. 

3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 27.05.2019 № 0694-02041.

4. 22.06.2023 до суду від ТОВ "ЛЕО" надійшла зустрічна позовна заява від 21.06.2023 № 01-06/21-185, за якою заявник просить суд: 

визнати припиненими з 24.02.2023 зобов`язання ТОВ "ЛЕО" за договором від 27.06.2019 р. № 0694-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії, укладеним між позивачем та відповідачем, в тому числі зобов`язання: подавати оператору системи передачі планові обсяги передачі електричної енергії та обсяги планової резервної потужності за затвердженням оператором системи передачі формами у терміни та у порядку, визначених у розділах 5 та 9 договору;

повернути оператору системи передачі підписані зі свого боку акти у терміни та у порядку, визначених у розділах 5 та 9 договору;

повернути оператору системи передачі підписані зі свого боку акти у терміни та у порядку, визначених у розділах 5 та 9 договору;

здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених у розділах 5 та 9 договору.

5. Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що з 24.02.2022 зобов`язання ТОВ "ЛЕО" за укладеним з позивачем договором припинилися через неможливість їх виконання у зв`язку з фактичним обставинами: пошкодженням, руйнуванням, знищенням об`єктів електроенергетики (електричних мереж, трансформаторних підстанцій, приладів обліку електричної енергії) в наслідок бойових дій та практично повною окупацією військовими формуваннями рф території Луганської області, що встановлено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309. Оскільки сторони не могли і не можуть з 24.02.2022 виконувати свої договірні зобов`язання у зв`язку з обставинами, за які жодна із сторін договору не відповідає, ТОВ "ЛЕО" просило визнати припиненими свої зобов`язання за спірним договором з 24.02.2022 на підставі статей 509,607 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 у справі № 913/567/19 (913/73/23) позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість в сумі 18   174   248,01 грн., 3% річних в сумі 371   389,46 грн., інфляційні втрати в сумі 1   832   931,09 грн., судовий збір 305   678,53 грн.;
вимоги в частині стягнення пені 50   862,81 грн. залишено без розгляду (з урахуванням ухвали від 21.10.2024р. про виправлення описки). 
В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

7. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність Позивачем факту невиконання Відповідачем зобов`язань зі сплати заборгованості за надані Позивачем послуги, а також відсутності об`єктивних перешкод до виконання такого зобов`язання.

8. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість, критично розцінив твердження Відповідача, що саме з 24.02.2022 він втратив повністю можливість виконувати спірний Договір по всій території Луганської області в повному обсязі, у зв`язку з чим неможливість виконувати свої обов`язки за Договором саме із зазначеної дати на всій території Луганської області, визнав недоведеною.

9. Під час розгляду справи, господарським судом першої інстанції встановлено:

9.1. Між ПрАТ "НЕК "Укренерго" та ТОВ "ЛЕО" укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 27.06.2019 № 0694-02041 (далі - Договір). 

9.2. Сторонами шляхом укладання Додаткової угоди від 31.07.2019 було прийнято нову редакцію Договору, а додатковою угодою № 1 від 24.09.2020 викладено п. 6.7 Договору в новій редакції.

9.3. Додатковою угодою від 17.09.2021 викладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії в новій редакції. 

9.4. Згідно з п. 1.1 Договору ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (ділі - Послуга) відповідно до умов цього Договору, а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору. 

9.5. Згідно з пп. 3 п. 8.3 Договору Користувач зобов`язується здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором. 

9.6. Відповідно до п. 5.5 Договору, Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання- передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - Сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством. 

9.7. Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), Адміністратором комерційного обліку. 

9.8. Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Сервісі згідно з вимогами Правил ринку. 
Акт коригування наданої послуги. у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу. Користувач здійснює підписання акту коригування наданої Послуги відповідного розрахункового періоду протягом З календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості Послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта.

9.9. Згідно з п. 5.6 Договору, у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги, Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акту. 

9.10. На виконання умов договору за період з липня 2019 року по травень 2022 року позивачем надано відповідачу послуги з передачі електричної енергії на відповідну суму та скориговано сторонами фактичний обсяг електроенергії, що підтверджується актами приймання - передачі послуги та актами коригування до актів приймання - передачі послуги.

9.11. Всього за період липень 2019 - травень 2022 відповідач повинен був сплатити за отримані послуги 217   775   683,51 грн. (з врахуванням актів коригування до актів приймання - передачі послуги). 

9.12. Відповідачем частково сплачено заборгованість за договором у сумі       186   770   296,74 грн., що підтверджується довідкою з Головного управління з обслуговування клієнтів АТ "Ощадбанк" (з додатком № 1 та додатком № 2) №16/2-09/645 від 01.03.2023.

9.13. Відповідачем частково сплачено заборгованість за договором у сумі 12   831   138,76 грн., що підтверджується довідкою з Головного управління з обслуговування клієнтів АТ "Ощадбанк" (з додатком № 1) № 16/2-09/662 від 02.03.2023.

9.14. Таким чином, залишок основної заборгованості складає: 

217   775   683,51 грн. (сума на яку надано послуги за період липень 2019 - травень 2022) - 186   770   296,74 грн. - 12   831   138,76 грн. = 18   174   248,01 грн. (заборгованість), яка складається із заборгованості наступних періодів:
За березень 2022 в сумі 2   497   161,53 грн.
За квітень 2022 в сумі 14   550   909,23 грн.
За травень 2022 в сумі 1   126   177,25 грн.

9.15. ТОВ "ЛЕО" здійснювало діяльність з розподілу електричної енергії згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2018 № 1587 , на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05.12.2001 № 1187. Зазначеною постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05.12.2001 № 1187 встановлено, що місцем розташування місцевих (локальних) електричних мереж для здійснення ТОВ "ЛЕО" передачі електричної енергії є Луганська область. 

9.16. Отже, основний вид господарської діяльності - розподіл електричної енергії ТОВ "ЛЕО" може здійснювати тільки на території Луганської області, яка з 2014 року знаходилася під контролем влади України. 

9.17. З 24.02.2022 року, розпочалися активні бойові дії і тимчасова окупація РФ територіальних громад Луганської області. 

9.18. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно якого територіальні громади Луганської області, які знаходилися під контролем влади України з 2014 року, починаючи з 24.02.2022 тимчасово окуповані РФ.

9.19. Сертифікатом Торгово-промислової палати України № 3100-23-2582, виданим 30.05.2023, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТОВ "ЛЕО" щодо обов`язку (зобов`язання) належним чином виконувати умови «Договору, зокрема подавати ОСТ планові обсяги передачі електричної енергії та обсяги планової резервної потужності за затвердженими ОСТІ формами у терміни та у порядку, що визначені в розділах 5 та 9 Договору; повертати ОСТІ підписані зі свого боку акти у терміни та у порядку, що визначені в розділах 5 та 9 Договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених Договором. 

9.20. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили):
- дата настання: 24 лютого 2022 року. 

9.21. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що був затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 території Луганської області були тимчасові окуповані не 24.02.2022 р., а протягом лютого - липня 2022 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

10. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 апеляційну скаргу ТОВ "ЛЕО" на рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 у справі № 913/567/19 (913/73/23) залишено без задоволення.
Рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 у справі № 913/567/19 (913/73/23) залишено без змін.

11. Суд апеляційної інстанції вважав обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо недоведеності посилання Відповідача на одночасну та повну втрату можливість виконувати спірний договір по всій території Луганської області саме з 24.02.2022р., оскільки визначена Відповідачем обставина не узгоджується з інформацією, яка міститься в офіційних джерелах, в апеляційній скарзі Відповідач лише заперечує проти такого висновку суду першої інстанції, проте конкретними доказами, що є в матеріалах справи, його не спростовує.

12. Водночас, апеляційний господарський суд зазначив, що у цьому випадку поданий Відповідачем позов не є зустрічним позовом у розумінні статті 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не має на меті захист від первісного позову та не спростовує його частково чи повністю, а подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у Позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. ТОВ "ЛЕО" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025.
Заявник (з урахуванням уточнень, викладених в заяві про усунення недоліків) просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 в частині повної відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ "ЛЕО" і ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити в повному обсязі зустрічну позовну заяву ТОВ "ЛЕО" подану у справі № 913/567/19 (913/73/23).
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 913/567/19 (913/73/23) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025.

15. Ухвалою Верховного Суду від 10.03.2025 касаційну скаргу ТОВ "ЛЕО" залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

16. 20.03.2025 від ТОВ "ЛЕО" надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в якій заявник просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 в частині повної відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" і ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити в повному обсязі зустрічну позовну заяву ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" подану у справі №913/567/19 (913/73/23).

17. Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2025 касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

18. 23.04.2025 заявник засобами електронного зв`язку звернувся із заявою про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги та обґрунтування сплати судового збору в сумі 3   969,60          грн.
19. Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 913/567/19(913/73/23) за касаційною скаргою ТОВ "ЛЕО", датою проведення судового засідання визначено 17.06.2025.

20. 23.05.2025 до Верховного Суду від ПрАТ "НЕК "Укренерго" надійшов відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

21. 13.06.2025 засобами електронного зв`язку на адресу Касаційного господарського суду від ПрАТ "НЕК "Укренерго" адвоката Тищенко Аліни Григорівни надійшла заява про проведення судових засідань у справі №913/567/19 (913/73/23)в режимі відеоконференції.
22. Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2025 заяву представника ПрАТ "НЕК "Укренерго" адвоката Тищенко Аліни Григорівни про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.
Ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.23. Представник ПрАТ "НЕК "Укренерго" в засіданні Верховного Суду 17.06.2025 (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів скаржника заперечила з підстав викладених у відзиві. Просила Суд рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 в частині повної відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ "ЛЕО" залишити без змін.

24. Інші учасники провадження у справі, зокрема скаржник, у судове засідання повноважених представників не направили.
Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.
Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, а ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

25. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (17.06.2025) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 17.06.2025.

26. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 15.04.2025 № 235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.04.2025 № 4356-IX), Верховний Суд розглядає справу № 913/567/19(913/73/23) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника 
(ТОВ "ЛЕО")

27. Скаржник вказує на те, що:

27.1. суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму статті 180 ГПК України і порушив норми процесуального права, врахувавши висновок Верховного Суду, який в даній справі не повинен був враховувати, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення даної справи;

27.2. необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у постанові Верховного суду по справі №909/161/23.

27.3. ТОВ "ЛЕО" вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій в даній справі були застосовані неправильно саме норми Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309.

Доводи позивача 
(ПрАТ "НЕК "Укренерго")

28. Позивач доводить:

28.1. заявлення позивачем позовної вимоги про стягнення простроченої заборгованості є належним, ефективним та правомірним способом захисту своїх порушених прав;

28.2. звернення Відповідача із зустрічним позовом про визнання припиненими з 24.02.2023 р. зобов`язання ТОВ "ЛЕО" за договором від 27.06.2019 р. №0694-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії, укладеним між позивачем та відповідачем - не є належним способом захисту, не призводить до поновлення порушених прав позивача та порушується принцип недискримінаційності учасників ринку електроенергії, що свідчить про неефективність та протиправність наведеного Відповідачем способу захисту;

28.3. скаржник, зазначаючи про необхідність відступлення від висновків у справі №909/161/23, не навів вмотивованого обґрунтування щодо необхідності відступлення від таких висновків Верховного Суду, зокрема, не довів наявності причин для відступу (неефективність, помилковість, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість судового рішення).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

29. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

31. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

32. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

33. Враховуючи встановлені приписами статті 300 ГПК України межі перегляду справі судом касаційної інстанції, виходячи зі змісту доводів та вимог касаційної скарги ТОВ "ЛЕО" (з урахуванням уточнень вимог касаційної скарги), предметом касаційного перегляду є рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі 913/567/19(913/73/23) в частині повної відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ "ЛЕО".

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

34. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

35. За приписами частини першої статті 2 Кодексу України з  процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

36. Частинами першою, другою статті 7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

37. На розгляді Господарського суду Луганської області в межах справи №913/567/19 про банкрутство ТОВ "ЛЕО" перебував первісний позов ПрАТ "НЕК "Укренерго" про стягнення з ТОВ "ЛЕО" заборгованості за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 27.05.2019 № 0694-02041, а також зустрічний позов ТОВ "ЛЕО" про визнання припиненими з 24.02.2022 його зобов`язань за вищезгаданим договором.

38. Вимоги первісного позову обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині здійснення розрахунків за надані послуги, а вимоги зустрічного позову - існуванням форс-мажорних обставин (зокрема пошкодженням, руйнуванням, знищенням об`єктів електроенергетики (електричних мереж, трансформаторних підстанцій, приладів обліку електричної енергії) внаслідок бойових дій та практично повною окупацією військовими формуваннями рф території Луганської області), внаслідок чого сторони договору не могли і не можуть з 24.02.2022 виконувати свої договірні зобов`язання.

39. В цьому провадженні, з урахуванням встановлених пунктами 29 - 33 цієї Постанови меж касаційного перегляду, предметом розгляду є правомірність в відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ "ЛЕО".

40. Розглядаючи зустрічний позов, суд першої інстанції вказав те, що згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309, території Луганської області були тимчасові окуповані не з 24.02.2022, а протягом лютого - липня 2022 року, суд першої інстанції зазначив, що ним критично оцінюються твердження ТОВ "ЛЕО" відносно неможливості останнім виконувати укладений з ПрАТ "НЕК "Укренерго" договір по всій території Луганської області саме з 24.02.2022.

41. Крім того, вказавши про наданий ТОВ "ЛЕО" сертифікат Торгово-промислової палати України від 30.05.2023 № 3100-23-2582, яким Торгово-промислова палата України засвідчила ТОВ "ЛЕО" форс-мажорні обставини, які унеможливили Відповідачу виконання з 24.02.2022 зобов`язань за спірним договором, місцевий господарський суд послався на висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22, відповідно до якого форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

42. Також, суд першої інстанції врахував, що сторонами вже після настання 24.02.2022 р. укладено новий договір про інформаційну взаємодію на ринку електричної енергії № 19, а відтак з боку Відповідача до моменту звернення із первісним позовом, вживалися дії, що свідчили про наявність всіх необхідних умов для здійснення своїх функцій на ринку електроенергетики і після 24.02.2022 р.

43. За вказаним мотивуванням, суд першої інстанції констатував відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

44. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ "ЛЕО" подало апеляційну скаргу, в якій серед іншого просило скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, наголошуючи на тому, що судом першої інстанції не були належним чином встановлені обставини, які наводилися у зустрічному позові, неправильно застосовані норми матеріального права, внаслідок чого незаконно відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ "ЛЕО".  

45. За результатами апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо недоведеності посилання ТОВ "ЛЕО" на одночасну та повну втрату можливості виконувати спірний договір по всій території Луганської області саме з 24.02.2022, оскільки визначена ТОВ "ЛЕО" обставина не узгоджується з інформацією, яка міститься в офіційних джерелах, а в апеляційній скарзі ТОВ "ЛЕО" лише заперечує проти такого висновку місцевого господарського суду, але не спростовує його конкретними доказами, наявними в матеріалах справи. 

46. Поміж тим, апеляційний господарський суд зазначив про те, що поданий ТОВ "ЛЕО" позов не є зустрічним позовом у розумінні статті 180 ГПК України, оскільки не має на меті захист від первісного позову та не спростовує його частково чи повністю, а подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у ПрАТ "НЕК "Укренерго" матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову.
47. Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін.

48. Колегія суддів вважає такий висновок передчасним, з огляду на наступне, що в повній мірі узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові  від 13.05.2025 у справі №913/567/19(913/196/22) за позовом ПрАТ "НЕК "Укренерго" (в межах справи № 913/567/19 про банкрутство ТОВ "ЛЕО") про стягнення з ТОВ "ЛЕО" заборгованість за договором від 03.05.2019 №0694-01041 у загальній сумі 119   830   112,16 грн, та зустрічним позовом ТОВ "ЛЕО" про визнання припиненими з 24.02.2022 зобов`язання ТОВ "ЛЕО" за договором 03.05.2019 № 0694-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії. 49. За змістом статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

50. Відповідно до частини четвертої статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення, серед іншого, зазначаються: перелік обставин, які є предметом доказування у справі; перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі;  висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.  

51. В частині першій, другій та четвертій статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

52. Погоджуючись з висновками місцевого господарського суду про  недоведеність твердження ТОВ "ЛЕО" стосовно неможливості виконувати укладений з ПрАТ "НЕК "Укренерго" договір по всій території Луганської області саме з 24.02.2022, суд апеляційної інстанції вказав про те, що визначена ТОВ "ЛЕО" обставина не узгоджується з інформацією, яка міститься в офіційних джерелах. При цьому жодного посилання на згадані офіційні джерела не наведено, у зв`язку з чим є незрозумілим, яка ж саме інформація, вказана у зустрічному позові, і з приводу яких саме стверджуваних ТОВ "ЛЕО" обставин не відповідає відомостям, оприлюдненим у офіційних джерелах, перелік або найменування яких також не вказано судом.

53. Як зазначалося вище, вимоги зустрічного позову, зокрема, обґрунтовані наявністю форс-мажорних обставин, внаслідок чого сторони договору про врегулювання небалансів електричної енергії не могли і не можуть з 24.02.2022 виконувати свої договірні зобов`язання.

54. Колегія суддів враховує усталену практику Верховного Суду, згідно з якою посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання / неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 07.06.2023 у справі № 906/540/22).

55. Погоджуючись з відмовою у зустрічному позові, судом апеляційної інстанції не враховано аргументи поданої ТОВ "ЛЕО" апеляційної скарги, які зводяться до не встановлення місцевим господарським судом вказаних у зустрічному позові обставин та перевірки їх доказами. 

56. Проте, зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду вбачається, що суд фактично обмежився перерахуванням основних аргументів апеляційної скарги, але не здійснив їх належну перевірку на відповідність дійсним обставинам справи, які були встановлені судом першої інстанції. 

57. Відсутність в оскаржуваній постанові апеляційного суду оцінки аргументів зустрічного позову та/або мотивів визнання чи відхилення доданих до нього доказів не відповідає вимогам частини першої статті 269 ГПК України щодо перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

58. Згідно з приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

59.  Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто тягар доказування лежить на сторонах.

60.  Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

61. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

62. Суд зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

63.  Відхиляючи будь-які доводи сторін (учасників справи) чи спростовуючи подані докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування такому відхиленню чи спростуванню, а також навести ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 7 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

64. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги зазначеного вище та всупереч вимогам норм процесуального права не дослідив наданих до матеріалів справи доказів та не надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим не здійснив належним чином перегляд рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні зустрічного позову відповідно до встановлених статтею 269 ГПК України меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції. 

65. З огляду на визначені ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, Верховний Суд позбавлений можливості самостійно усунути вищезгадані порушення, оскільки не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

66. Водночас, як про це вже було позначено вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що поданий ТОВ "ЛЕО" позов не є зустрічним позовом у розумінні статті 180 ГПК України, оскільки не має на меті захист від первісного позову та не спростовує його частково чи повністю, а подання такого зустрічного позову не доведе відсутності у ПрАТ "НЕК "Укренерго" матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову.

67. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне: 

68. Відповідно до частини першої - третьої статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

69. За змістом частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

70. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджуючись з висновком місцевого господарського суду за результатами розгляду по суті зустрічного позову, залишаючи без змін рішення про відмову у його задоволенні, вказує на те, що позов ТОВ "ЛЕО" не є зустрічним у розумінні статті 180 ГПК України, адже він не є взаємопов`язаним з первісним позовом у цій справі. 

71. Такі висновки є взаємовиключними, адже невідповідність зустрічного позову вимогам частин першої та другої статті 180 ГПК України має процесуальним наслідком повернення цього позову, а не його розгляд по суті заявлених вимог сумісно з первісним позовом, позаяк право особи подати зустрічний позов може бути реалізовано лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

72. Водночас, дійшовши висновку, що зустрічна позовна заява не пов`язана з первісним позовом, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом, суд апеляційної інстанції залишив без змін рішення місцевого господарського суду, яким було розглянуто по суті зустрічний позов, не вказавши при цьому у своїй постанові мотивів щодо незастосування відповідних процесуальних наслідків виявленого порушення (недотримання) судом першої інстанції статті 180 ГПК України.

73. Суд акцентує увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

74. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

75. Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим і відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
76. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

77. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

78. Однак, постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам процесуального закону не відповідає.

79. Оскільки апеляційний господарський суд, з огляду на викладене в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, фактично не здійснив перевірку аргументів апеляційної скарги ТОВ "ЛЕО", які по суті тотожні доводам, наведеним у касаційній скарзі вказаного товариства, у Верховного Суду відповідно до встановлених статтею 300 ГПК України обмежень відсутня процесуальна можливість з`ясувати обставини справи, які не перевірялися і не встановлювалися судом апеляційної інстанції, що в свою чергу не дає можливості визначитися з правильністю застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і  процесуального права за результатами розгляду зустрічного позову у цій справі.

80. З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду в частині щодо відмови у задоволенні зустрічного позову підлягає скасуванню з направленням справи в скасованій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції і касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.          
Висновки за результатами касаційного провадження

81. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

82. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 310 ГПК України). 

83. За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

84. При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати цим доказам та доводам учасників справи належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону. 

85. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.  Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" задовольнити частково.

2. Постанову Східного  апеляційного  господарського  суду  від 20.01.2025 у справі № 913/567/19(913/73/23) в частині відмови у задоволенні зустрічного позову -  скасувати.

3. Справу № 913/567/19(913/73/23) в скасованій частині передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

                                                                                          В.Г. Пєсков