ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5188/25 Справа № 216/6055/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - ГАЙТКО Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг        
справа № 216/6055/13-ц 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач  Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»
відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2025 року, яка постановлена суддею Гайтко Л.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, 

УСТАНОВИВ:

В серпні2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями.
27 грудня 2024 року до суду першої інсанції надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» про залучення товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» у справі № 216/6055/13-ц у якості правонаступника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». 
В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 26 липня 2024 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Реалайнс Фінанс» було укладено Договір Факторингу 07/2024/2-РА, на підставі якого було відступлене право вимоги в тому числі за Кредитним договором №CM-SME0AU/087/2006, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
25 жовтня 2024 року між ТОВ «Реалайнс Фінанс» було укладено Договір Факторингу 25/10/2024 - ф, на підставі якого було відступлене право вимоги в тому числі за Кредитним договором №CM-SME0AU/087/2006, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Таким чином, на даний момент всі права Кредитора за Кредитним договором №CM-SME0AU/087/2006 від 21 листопада 2006 року належать ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».
Отже, у зв`язку з відступленням права вимоги та враховуючи те, що на даний момент ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є Кредитором відносно ОСОБА_1 по Кредитному договору №CM-SME0AU/087/2006 заявни вважає, що Товариство підлягає залученню до справи в якості правонаступника ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна».
На підставі наведенного вище заявник просив суд залучити ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» у якості правонаступника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у справі № 216/6055/13-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2025 рокузалучено у справі товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» у якості правонаступника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у цивільній справі № 216/6055/13-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями.
В апеляційній скарзі відповідачі  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен окремо, просять скасувати ухвалу суду та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» про залучення товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» у справі № 216/6055/13-ц у якості правонаступника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».
Апеляційні скарги мотивовані тим, що розгляд цивільної справи без відповідачів та повної фіксації судового процесу, є порушенням норм процесуального права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи. 
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями.
26 липня 2024 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Реалайнс Фінанс» було укладено Договір Факторингу 07/2024/2-РА, на підставі якого було відступлене право вимоги в тому числі за Кредитним договором №CM-SME0AU/087/2006, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
25 жовтня 2024 року між ТОВ «Реалайнс Фінанс» було укладено Договір Факторингу 25/10/2024- ф, на підставі якого було відступлене право вимоги в тому числі за Кредитним договором №CM-SME0AU/087/2006, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Звертаючись до суду із заявою про залучення ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» у якості правонаступника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у справі № 216/6055/13-ц за заявник зазначав, що у зв`язку з відступленням права вимоги та враховуючи те, що на даний момент ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є Кредитором відносно ОСОБА_1 по Кредитному договору №CM-SME0AU/087/2006 заявник вважає, що ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» підлягає залученню до справи в якості правонаступника ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна».
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково бере на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Тож процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, тобто, як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформульовано висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
Підставою для заміни позивача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття позивача зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язківпозивача, який вибув у цих правовідносинах.
Оскільки у зв`язку з відступленням права вимоги ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» по Кредитному договору №CM-SME0AU/087/2006 відносно ОСОБА_1 , ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є підлягає залученню до справи в якості правонаступника ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна», висновок суду першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви заявника про залучення товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» у справі № 216/6055/13-ц у якості правонаступника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».
Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційних скарг судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції. При цьому посилання апелянтів на те, що розгляд цивільної справи без відповідачів та повної фіксації судового процесу, є порушенням норм процесуального права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки питання що до правонаступництва вирішується судом відповідно до поданої заяви без обов`язкового повідомлення учасників справи.
Отже, наведені апелянтами в апеляційних скаргах доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: