ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/10238/24	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.05.2025 року (суддя Кисіль Р.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 28.05.2025 року) у адміністративній справі №280/10238/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати та виплатити компенсацію при звільненні за невикористані дні оплачуваних відпусток, суд – 
в с т а н о в и в:
          У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не включенні до складу його грошового забезпечення сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових); зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023, 2024 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.05.2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
          З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2024 року №5046 у травні та червні 2024 року (перед звільненням, в тому числі 30 днів, які передували його звільненню) йому взагалі не нараховувалася та не виплачувалася додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Апелянт зазначив, що від з 20.0.2021 року по 12.06.2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира від 12.06.24 року №148 був звільнений з військової служби у відставку відповідно до підпункту «а» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я – за наявності інвалідності. Апелянт посилався на п.6 розділу ХХХІ Порядку №260 та зазначав, що у розрахунок грошової компенсації за невикористані дня відпусток військова частина зобов`язана включити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, застосовуючи п.6 розділу ХХХІ Порядку №260.  Апелянт вважав, що суд помилково прийшов до висновку про те, що період за який обчислюється середня заробітна плата при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпусток складає 30днів до дня звільнення, однак згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України ід 08.02.1995 року №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки, тобто з червня 2023 року по травень 2024 року. Апелянт зазначив, що згідно довідки йому з червня 2023 року по травень 2024 року виплачувалася додаткова винагорода, яка підлягала врахуванню при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпусток.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  майстер-сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.04.2021 року по 12.06.2024 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до наказу від 12.06.2024 року №62 – РС (по особовому складу) був звільнений з військової служби у відставку, відповідно п.3 підпункту «а» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При звільненні з ОСОБА_1 проведені відповідні розрахунки, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.06.2024 року №148. Однак, військова частина НОМЕР_1 при розрахунку розміру грошової компенсації за всі невикористані ОСОБА_1 дні відпустки протиправно (на думку ОСОБА_1 ) не врахував суми додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Суд врахував довідку військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2024 року №5046 про суми грошового забезпечення та додаткової винагороди на період військового стану нараховані та виплачені ОСОБА_1 за період з 20.04.2021 року по 12.06.2024 року, згідно якої у травні та червні 2024 року (період перед звільненням, в тому числі 30 днів, які передували звільненню ОСОБА_1 ) ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 2, 3, 4 ст.9, ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; п.2 розділу І, пунктами 3, 6 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (в редакції, чинній на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби); п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та прийшов до висновку про те, що п.6 розділу ХХХІ Порядку №260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір відповідної компенсації; до такого розрахунку включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою, а тому військова частина при обчисленні розміру таких виплат (компенсації за невикористані військовослужбовцем дні оплачуваної відпустки), повинна була урахувати суму винагороди, за умови отримання ОСОБА_1 її перед звільненням. Суд врахував, що ОСОБА_1 у травні, червні 2024 року на не нараховувалася щомісячна додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.04.2021 року по 12.06.2024 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до наказу від 12.06.2024 року №62 – РС (по особовому складу) був звільнений з військової служби у відставку, відповідно підпункту «а» п.3 ч.5 ст.26 (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Як вбачається з наказу, ОСОБА_1 виплачено компенсацію за невикористані  дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 45 днів; за 2023 рік – у кількості 15 днів; за 2023 рік – у кількості 35 днів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткова винагорода з 01 по 12.06.2024 року не виплачена (не знаходився в районі ведення воєнних  (бойових дій). Виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового  забезпечення за три повних календарних років служби. Календарна вислуга років станом 12.06.2024 року складає 23 років 03 місяці 16 днів.
Згідно довідки про суми грошового забезпечення та додаткової винагороди за період воєнного стану з 20.04.2021 року по 12.06.2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 17.09.2024 року №5046, ОСОБА_1 з лютого 2022 року по квітень 2024 року отримував додаткову винагороду у різних розмірах.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2024 року №6376, ОСОБА_1 при звільненні виплачені: компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік – за 45 днів; 2023 рік- 15 днів; 2024 рік – за 35 днів, Всього за 95 днів у сумі 78431,53 грн.; компенсація за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки – за 28 днів в сумі 23116,67 грн. Компенсація за невикористані дні основної та додатково відпустки розрахована з основних та додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, а саме6 оклад за військовим званням «майстер-сержант» - 1020 грн.; посадовий оклад 7 тарифний розряд – 3000 грн.; надбавка за вислугу років – 45%; надбавка за особливості проходження служби – 65%; премія – 505%.  
Відповідно до частин 1, 2, 4 ст.9, ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.  Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. У рік звільнення зазначених в абзацах 1 та 2 цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6   розділу ХХХІ Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня; тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня; тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня; тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня. Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня. Грошове забезпечення за період відпустки виплачується до дня закінчення відпустки включно на підставі наказу командира військової частини. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), накази про звільнення яких підписано минулого року, але які не виключені зі списків військової частини, відпустка за період служби в поточному році не надається і грошове забезпечення за час такої відпустки не виплачується. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення. Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до п.6   розділу ХХХІ Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення. Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з лютого 2022 року по квітень 2024 року отримував щомісячну додаткову винагороду на період військового стану; лише у травні, червні 2024 року перед звільненням з військової служби ОСОБА_1 не отримував щомісячну додаткову винагороду. 
На думку суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 неправильно розрахувала грошову компенсацію ОСОБА_1 при звільненні за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, оскільки такий розрахунок здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою; при цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.05.2025 року у адміністративній справі №280/10238/24 – скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання перерахувати та виплатити компенсацію при звільненні за невикористані дні оплачуваних відпусток – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових).
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2022, 2023, 2024 роки, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова