П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/21232/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року (суддя Вовченко О.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 15.01.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
04 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправним рішення про відмову в частині призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій №15605000741 від 06.01.2023 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати період роботи зарахування на посаду медичної сестри травмпункту Приймального відділення (наказ №7 від 25 жовтня 198) з 03 жовтня 1984 року по 01 вересня 1996 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 7- 1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058 IV (далі – Закон №1058-IV) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткування, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.02.2023 року №156050007447 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку, визначеному ним.
Також апелянт зазначає, що страховий стаж позивача становить 39 рік 06 місяців 10 днів. Спеціальний стаж роботи позивача становить 0 років 0 місяців 0 днів. Головним управлінням прийнято рішення №156050007441 від 06.01.2023 про відмову в призначенні грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону №1058. У зв`язку з невідповідністю записів у трудовій книжці з довідкою №01-83/2296 від 22.12.2022, яка надана «Міською клінічною лікарнею №11» зроблено запит щодо перевірки достовірності вищезазначеної довідки до відділу контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Після надходження акту перевірки Головним управлінням було винесено нове рішення №156050007441 від 03.02.2023 про відмову у призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, у зв`язку з невідповідністю записів у трудовій книжці з довідкою від 24.01.2023 №01-83/139, яка видана КНП «Міська клінічна лікарня №11». У разі винесення наступного рішення, попереднє рішення автоматично скасовується.
Отже, апелянт вважає, що рішення Головного управління 156050007441 від 06.01.2023 взагалі не повинно бути предметом спору по даній судовій справі, оскільки Головним управлінням було винесено нове рішення №156050007441 від 03.02.2023 про відмову у призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.
Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.09.2020 року отримував пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується рішенням Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одеса №156050007441 від 21.09.2020 року. Страховий стаж позивача (неповний) визначено 32 роки 01 місяць 21 день.
За заявою позивача від 28.10.2020 року №7368 та доданих до заяви документів: довідки комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради №01-83/1096 від 23.07.2020 р., Суворовським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі прийнято 29.10.2020 року рішення №156050007441 про перерахунок пенсії. В рішенні визначено страховий стаж (повний) 39 років 6 місяців 9 днів. З форми РС-право вбачається, що періоди роботи позивача: з 08.05.1984 року по 28.06.1996 року – 12 років 1 місяць 21 день та з 01.07.1996 року по 31.12.2003 року – 7 років 6 місяців, зараховані позивачу до страхового стажу.
Отже, спірний період з 03 жовтня 1984 року по 01 вересня 1996 року врахований позивачу до страхового стажу, що підтверджено рішенням №156050007441 від 29.10.2020 року.
28.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перерахунок пенсії відповідно п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 10 місячних пенсій.
Заява ОСОБА_1 зареєстрована відповідачем 28.12.2022 року за №10812. В додаток до заяви надано позивачем документи комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради: довідку №01-83/2296 від 22.12.2022 року та особову карточку №29 форми П-2, витяг з наказу №74 від 25.10.1984 «Про переведення».
Рішенням Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі №156050007441 від 02.01.2023 року змінено страховий стаж позивача 41 рік 7 місяців 9 днів.
З форми РС-право, яка сформована до рішення Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі №156050007441 від 02.01.2023 року вбачається, що періоди роботи позивача: з 08.05.1984 року по 28.06.1996 року – 12 років 1 місяць 21 день та з 01.07.1996 року по 31.12.2003 року – 7 років 6 місяців були враховані позивачу до страхового стажу.
Отже спірний період з 03 жовтня 1984 року по 01 вересня 1996 року залишився врахованим позивачу до страхового стажу, що підтверджено рішенням №156050007441 від 02.01.2023 року.
З відомостей по спеціальному стажу ОСОБА_1 , вбачається облікування спеціального стажу позивача за кодом - ЗПЗ055Е2, в період з 01.01.2001 по 30.09.2022 року, що становить 21 рік 9 місяців (а.с. 102-103).
Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, з 05.11.1991 року по коду обліку спеціального стажу ЗПЗ055Е2 визначено «Працівники охорони здоров`я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку».
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, розглянувши заяву ОСОБА_1 №10812 від 28.12.2022 щодо перерахунку пенсії відповідно пункту 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначення одноразової грошової допомоги, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункт 7-1 розділ XV «Прикінцеві положення», рішенням №156050007441 від 06.01.2022 р. відмовлено у частині призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 15).
В рішенні №156050007441 від 06.01.2022 з посиланням на пункт 7-1 розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-IV, ст. 44 Закону та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, зазначено, що у зв`язку з невідповідністю записів у трудовій книжці з довідкою №01-83/2296 від 22.12.2022, яка надана "Міською клінічною лікарнею №11" зроблено запит щодо перевірки достовірності вищезазначеної довідки до відділу контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Після надходження акту перевірки перерахунок призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій буде додатково переглянуто.
Головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Одеській області Ільченко Е.М. проведено перевірку достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 22.12.2022 №01-83/2296 на ім`я ОСОБА_1 , виданої КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради. За результатами проведеної перевірки складено Акт №1560-1602/1-543 від 23.01.2023 року, де у висновку зазначено: «Перевірено первинні документи, які знаходяться на збереженні в даній установі. Рекомендовано надати нову довідку». Також зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено, з посиланням на накази, що ОСОБА_1 працював: з 08.05.1984 – травмпункт – санітар; з 03.10.1984 травмпункт – медсестра; з 01.07.1996 – травмпункт – лікар – травматолог – 0,5 ставки; з 01.09.1996 травмпункт - постійно – лікар – травматолог – 1,0 ставка; з 01.10.2021 у відділенні екстреної медичної допомоги лікар ортопед – травматолог – 1,0 ставка, на даній посаді працює по теперішній час. Заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалася.
24 січня 2023 року комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради Ткачуку В.І. видана довідка №01-83/139, яка надано позивачем до Головного управління ПФУ в Одеській області.
З форми РС-право від 03.02.2023 року, сформованого відповідачем, вбачається, що до трудової діяльності ОСОБА_1 , як працівника закладу охорони здоров`я на посадах згідно постанови №909, враховано періоди роботи: з 03.10.1984 по 28.06.1996; з 01.09.1996 по 31.03.1997; з 16.04.1997 по 14.07.1997; з 01.08.1997 по 14.10.1998; з 31.10.1998 по 31.10.1998; з 01.12.1998 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 30.11.2019; з 01.12.2019 по 31.12.2019; з 01.01.2020 по 31.08.2020, що становить 35 років 6 місяців 10 днів.
Відділом перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 03.02.2023 року прийнято рішення №156050007447 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, у розмірі десяти місячних пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з невідповідністю записів у трудовій книжці з довідкою від 24.01.2023 №01-83/139, яка видана КНП «Міська клінічна лікарня №11».
Вважаючи рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначав, що позивач має всі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Перехідних положень Закону№1058-IV.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Постановою від 23.11.2011 року №1191 Кабінет Міністрів України  затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік №909).
Пунктом 5 Порядку №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Згідно п. 7 Порядку №1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
У постанові від 15 червня 2022 року у справі №200/854/19-а Верховний Суд сформував правовий висновок, згідно з яким норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
Таким чином право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у такої особи необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах в закладах та установах державної та комунальної форми власності, які дають право на призначення, зокрема, працівникам освіти, пенсії за вислугу років, за умови, що така особа на день досягнення пенсійного віку працювала на цих посадах, а також не отримувала до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Надаючи оцінку зазначеній вище підставі для відмови позивачці у призначенні та виплаті йому грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, колегія суддів виходить з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів від 04 листопада 1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до р. 2 «Охорона здоров`я» Переліку №909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.
Пунктом 2 примітки до Переліку №909 встановлено, що робота за спеціальністю зокрема, лікарі та середній медичний персонал в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Приписами ст. 62 Закону України №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в трудовій книжці ОСОБА_1 від 14.09.1977 р. відсутні записи про роботу позивача в період з 03.10.1984 року до 01.09.1996 року в Одеській міській клінічній лікарні №11 (а.с.27-29).
Разом із тим, як вбачається з засвідчених копій наказів Одеської міської клінічної лікарні №11:
- №21 від 10.05.1984 р. де в параграфі 4 зазначено, що ОСОБА_1 зарахувати на посаду санітара травмпункту з 08.05.1984 року (а.с. 20);
- №74 від 25.10.1984 р. де в параграфі 36 зазначено про переведення санітара травмпункту приймального відділення ОСОБА_1 на посаду чергової медичної сестри травмпункту з 03.10.1984 року (а.с. 17-18);
- №55 від 10.06.1996 р. де в параграфі 5 зазначено, що ОСОБА_1 медсестру травмпункту (студента Одеського державного медичного університету) звільнити з 28.06.1996 р. за власним бажанням, у зв`язку з закінченням Одеського державного медичного університету ст. 38 КЗпП України (а.с. 21);
- №60 від 24.06.1996 р. де в параграфі 3 зазначено, що ОСОБА_1 прийняти в порядку зовнішнього сумісництва на 0,5 ставки лікаря-травматолога з 01.07.1996 р. (а.с. 24);
- №96 від 16.09.1996 р. де в параграфі 6 зазначено, що ОСОБА_1 , лікаря-травматолога травмпункту приймального відділення (за сумісництвом) перевести з 01.09.1996 р. на постійно лікарем-травматологом травмпункту приймального відділення, на 1,0 ставку (а.с. 26).
Також період роботи позивача з 03.10.1984 року до 01.09.1996 року в Одеській міській клінічній лікарні №11 на посадах санітара, медичної сестри, лікаря-травматолога, ортопеда-травматолога підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №11» від 24.01.2023 року №01-83/139; особовою карткою ОСОБА_1 (Форма П-2) (а.с. 30); Актом ГУ ПФУ в Одеській області, складеним за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 23.01.2023 №1560-1602/1-543 (а.с. 31-34).
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що станом на день звернення ОСОБА_1 до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії за віком (14.09.2020 року) та заявою про виплату грошової допомоги спеціальний страховий стаж (праця у сфері охорони здоров`я) становить 35 років 6 місяців 10 днів, що підтверджено формою РС-право від 03.02.2023 року, сформованого відповідачем.
З огляду на те, що позивач станом на дату звернення до відповідача з заявою про призначення та виплату спірної допомоги досяг 60-річного віку, йому призначена пенсія за віком вперше, на день досягнення пенсійного віку позивач працював в комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №11» на посаді лікаря ортопеда-травматолога травмпункту відділення екстреної медичної допомоги, спеціальний страховий стаж (праця у сфері охорони здоров`я) становить 35 років 6 місяців 10 днів, страховий стаж (повний) 41 рік 7 місяців 9 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач мав необхідний страховий стаж для та не отримував пенсію раніше, він має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 Перехідних положень ЗаконуУкраїни "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні та виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасував рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 03.02.2023 року №156050007447 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Також, з урахуванням того, що позивач має всі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Перехідних положень Закону№1058-IV, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язання органу пенсійного забезпечення нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, як працівнику у сфері охорони здоров`я.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, що, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, обумовлює межі перегляду даного судового рішення апеляційним судом.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Відповідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                М.П.Коваль

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов