01.08.25
33/812/309/25
Справа №473/2835/25
Провадження № 33/812/309/25 
ПОСТАНОВА
Іменем України
01 серпня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В., 
із секретарем судового засідання – Чистою В.В.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Ліпатова С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Боднаруком Василем Васильовичем, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,
У С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 травня 2025 року серії ЕПР1 №338915 22 травня 2025 року о 22:41 год. в с. Таборівка, по вул. Центральній, 156, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Dio», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний персональний відеореєстратор Motorola 861310, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Боднарук В.В. - подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив її скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник Боднарук В.В. зазначав, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб (мопед) не рухався, ОСОБА_1 сидів на сидінні мопеду та в момент під`їзду працівників поліції вів виховну бесіду зі своїм сином - ОСОБА_2 , який без його дозволу взяв мопед і поїхав до друзів. Також зазначав, що світло фар на мопеді було увімкнено оскільки була темна пора доби та мопед під керуванням сина ОСОБА_1 щойно було ним зупинено. Зауважував, що сина ОСОБА_1 зафіксовано на відео, але не було опитано працівниками поліції на місці. Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що взяв без дозволу батька мопед і поїхав до друзів, а коли їхав додому його зупинив батько, який сів на сидіння мопеду та пояснював, що він вчинив неправильно, взявши без дозволу мопед. Щодо посилання суду на те, що в розмові з поліцейським на відео ОСОБА_1 вказав, що він виїхав за дитиною так як останній просив його відвезти, то в даному випадку він оговорив себе, щоб стосовно сина працівниками поліції матеріали не складались. 
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Ліпатов С.В. - підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395. 
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 травня 2025 року серії ЕПР1 №338915 22 травня 2025 року о 22:41 год. в с. Таборівка, по вул. Центральній, 156, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Dio», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний персональний відеореєстратор Motorola 861310, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).
Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився. 
Факт відмови  ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager» та в найближчому медичному закладі зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою.
Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що поліцейські пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки від чого він відмовився та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але по приїзду до медичного закладу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що це є порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху, а тому на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відео PSS-20250522-225213UTC+0300 02:55-03:06 хв; PSS-20250522-222213UTC+0300 01:05-01:15 хв). 
Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання апеляційної скарги на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 мопедом, так як на відео він знаходиться у нерухомому стані не можуть бути враховані.
Так, той факт, що саме ОСОБА_1 керував мопедом «Honda Dio», б/н, 22 травня 2025 року о 22:41 год підтверджується зафіксованими відеозаписами з нагрудної боді-камери камери поліцейського та службового відеореєстратора (відеофайли є цілісними та безперервними кожний у свою чергу), з яких вбачається як патрульний автомобіль зупиняється біля мопеду «Honda Dio» з увімкнениними фарами, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , який не заперечував факт керування транспортним засобом («За сином приїхав» «Поїхав за дитиною, він попросив підвезти» (відео PSS-20250522-224213UTC+0300; 01:16 хв; відео PSS-20250522-225213UTC+0300 03:51-03:54 хв).
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відеофіксація керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою та вимогою працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння не є обов`язковим, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у сукупності.
Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 мопедом не керував, спростовуються вищенаведеними доказами, а тому є непереконливими. 
Щодо доводів апелянта про неналежну оцінку показань свідка ОСОБА_2 , який підтвердив що саме він їхав на мопеді, а не його батько, то, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх до уваги, оскільки ОСОБА_2 є близьким родичем та є зацікавленим у вирішенні справи на користь апелянта.
Твердження захисника Боднарука В.В. в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 себе оговорив, вказуючи поліцейським, що це він їхав, суд оцінює критично, як такі, що мають на меті ухилення від адміністративної відповідальності.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
Щодо показань допитаних у суді апеляційної інстанції свідків  ОСОБА_3  і ОСОБА_4 , які є знайомими ОСОБА_2 , та пояснили, що 22 травня 2025 року близько 22 – 23 годин вечора бачили, що саме  ОСОБА_2 керував мопедом, то апеляційний суд не може визнати їх пояснення достатніми для висновку про невинуватість  ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, що йому інкримінується, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами справі, а саме: зафіксованому на відео поясненнями ОСОБА_1 , що це він їхав на мопеді. До того ж апеляційний суд враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції надаючи пояснення в судовому засіданні ані ОСОБА_1 , ані його захисник, ані ОСОБА_2 не вказували про таких свідків та не заявляли клопотань про їх допити. 
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.
З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Боднаруком Василем Васильовичем, залишити без задоволення.
Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць