УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2025 року
м. Київ
справа  № 194/1306/19
провадження № 51-1534 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 126-1 КК України, ухвалено виконувати самостійно.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджувався з ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку. 
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28 квітня  2025 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 3-5 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали. 
Зокрема, касаційна скарга захисника була непослідовною та неузгодженою за своїм змістом з огляду на те, що захисник у вступній її частині вказував на оскарження ним як вироку, так і ухвали, про скасування яких і формулював свої вимоги, натомість у мотивувальній частині скарги йшлося лише про незаконність та необґрунтованість рішення апеляційного суду, що і перешкодило Суду визначитись з предметом перевірки в касаційному порядку.
Крім того, захисник ОСОБА_4 посилався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не наводив обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України. 
Також скаржник вказував на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст.  419  КПК України, проте не зазначав чітко, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у цьому судовому рішенні. Натомість захисник вдавався до цитування своєї апеляційної скарги.
Окрім цього, адвокат надавав свою оцінку доказам, заперечував правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилався на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Вимоги захисника не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що її необхідно повернути захиснику, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу Верховного Суду, копію ухвали від 28 квітня 2025 року захисник ОСОБА_4 отримав 08 травня 2025 року.
Проте захисником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього до Суду не надходило. 
Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги  не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                               ОСОБА_3