УХВАЛА

18 липня 2025 року 
м. Київ

справа №140/13046/24
адміністративне провадження № К/990/24679/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №140/13046/24 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025, задоволено позов  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.10.2024 №0298000705 про застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 813920,00 грн та №0297980705 про застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 2040,00 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
До Верховного Суду 16.06.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №140/13046/24.
Ухвалою Верховного Суду від 07.07.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.
На виконання вимог вказаної ухвали скаржником надіслано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, надано уточнену касаційну скаргу, платіжну інструкцію від 09.07.2025 №2793, відповідно до якої сплачено 13055,36 грн судового збору.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що Восьмим апеляційним судом взагалі не досліджено питання щодо залучення до участі у справі Головного управління ДПС у Тернопільській області, яке безпосередньо проводило спірну фактичну перевірку та не було враховано правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30.05.2024 у справі №140/3751/23.
Контролюючим органом зауважено про неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду щодо застосування положень статей 12, 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», викладених у постановах від 11.01.2024 у справі №420/12275/22, від 01.10.2024 у справі №280/11618/21, від 07.02.2024 у справі №280/6422/22, від 27.08.2024 у справі №300/2879/22.
На думку скаржника, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.08.2018 у справі №825/10/17, від 04.09.2020 у справі №2а-12445/11/2670, від 03.04.2019 у справі №812/1508/17, від 05.03.2019 у справі №806/2402/16, на які посилається суд апеляційної інстанції, були сформовані за іншого правового регулювання та не враховують внесені до Закону №265/95-ВР зміни, які передбачають розширене коло обов`язків суб`єкта господарювання та збільшену кількість підстав, за яких може бути застосовано відповідальність, а тому такі висновки не підлягають врахуванню у цих спірних правовідносинах.
Разом з тим, контролюючим органом не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.
Скаржником не наведено спростування висновків судів, що законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для обліку товарних запасів, що відповідні документи було надано позивачем в ході судового розгляду справи, що контролюючим органом не враховано документи, надані позивачем.
Верховний Суд зауважує, що податковим органом не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при винесенні судом першої інстанції ухвали про відмову в залученні Головного управління ДПС у Тернопільській області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів, а саме змісту та обсягу документів, які надавалися позивачем при проведенні перевірки, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Слід зазначити, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №140/13046/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 М.М. Гімон   В.П. Юрченко