П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
21 липня 2025 року                                                                                        м. Київ
 
Справа №361/10300/21
Апеляційне провадження №22-ц/824/9299/2025
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                   судді-доповідача:                 Соколової В.В.
суддів:                                   Верланова С.М., Поліщук Н.В.
за участі секретаря               Федорчук Я.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на додаткові рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, ухвалені під головуванням судді Василишина В.О. 25 листопада 2024 року у місті Бровари, за заявами ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
В С Т А Н О В И В
 
11 вересня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правову допомогу у розмірі - 39000 грн.  У своїй заяві заявник посилався на те, що 24 серпня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення у справі №361/10300/21 за його скаргою на бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби.
 
Додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу  в розмірі 39000 грн.
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що перевіркою в автоматизованій системі «Д3» не знайдено жодного ухваленого рішення від 24 серпня 2023 року в справі № 361/10300/21 на яке посилається заявник.
 
25 жовтня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правову допомогу у розмірі - 32500 грн 
В заяві посилався на те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено його скаргу, а тому він має право на відшкодування понесених ним судових витрат. 
 
Додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 32500, 00 грн.
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що квитанцію про оплату послуг та копію ордеру суду не надано, а тому вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.
 
Не погодився із зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_1 , ним подано апеляційні скарги, які мотивовані тим, що його скарга на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби судом першої інстанції була повністю задоволена ухвалою суду від 25 листопада 2024 року, а тому пов`язані саме з цим судові витрати, згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 24 серпня 2023 року мали бути розподілені судом першої інстанції у встановленому законом порядку. Відмовляючи у стягненні витрат в розмірі 39000,00 грн суд першої інстанції помилково взяв за основу такий документ, як заяву від 24 серпня 2023 року про ухвалення додаткового рішення, в якій ним було зроблено припущення, що суд першої інстанції розглянув його скаргу саме 24 серпня 2023 року, яке не є доказом на підтвердження судових витрат у розумінні приписів ч.3 ст. 137 ЦПК України. Просить додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове на його користь, а також вказує, що він має сплатити 37000,00 грн витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, та докази вказаних витрат будуть надані в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
Також ОСОБА_1 не погоджується з додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року про відмову в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 35000,00 грн, та вказує на те, що законодавець не ставить умову в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в залежності він надання суду доказів на підтвердження їх оплати.
Вказує, що він має сплатити 35000,00 грн витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, та докази вказаних витрат будуть надані в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.
07 травня 2025 року ОСОБА_1 подав заяви про стягнення витрат на правову допомогу понесених ним в суді апеляційної інстанції до яких долучив акти-приймання передачі наданих послуг.
 
Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції суду, сформованих автоматично засобами АСЕД «Апеляція». Причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.  Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
 
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, колегія суддів виходить з такого.
 
Судом встановлено, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій вказуючи на порушення державним виконавцем строків відкриття виконавчого провадження щодо стягнення суми судових витрат в розмірі 1816 грн, просив визнати бездіяльність неправомірною та зобов`язати вчинити дії. Також посилаючись на положення ч.8 ст. 141 ЦПК Україна була здійснена заява про орієнтовний розмір судових витрат, а саме витрат на правову допомогу на суму 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн, докази на підтвердження чого будуть надані в процесі розгляду справи. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г. /а.с.1-4,151-152/
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2023 року скарга ОСОБА_1 була повернута без розгляду. /а.с.8/
09  травня 2023 року ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на положення ч.8 ст.141 ЦПК Україна була здійснена заява про орієнтовний розмір судових витрат, а саме витрат на правову допомогу на суму 30000,00 грн, докази на підтвердження чого будуть надані в процесі розгляду справи. /а.с.10-13/
04 липня 2023 року ОСОБА_1 до апеляційного суду була подана заява з процесуальних питань, в якій здійснено заяву про компенсацію йому судових витрат на правову допомогу в розмірі 58500 грн. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г. /а.с.31/
На підтвердження цих витрат ОСОБА_1 було надано в копіях: 
-  Договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Тукман Є.Г. 01 серпня 2022 року /а.с.32/;
-  Акт приймання-передачі наданих послуг від 27 червня 2023 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції від 19 квітня 2023 року у справі № 361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500 грн, а загальна вартість робіт 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) грн /а.с.33/; 
-  Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тукман Є.Г. /а.с.34/  
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу  Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. В мотивувальній частині ухвали апеляційним судом зазначено про очевидну неспівмірність заявлених витрат на правову допомогу, однак вказано, що скаржник не позбавлений заявити про витрати при розгляді справи в суді першої інстанції. /а.с.36-37/
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2023 року скарга ОСОБА_1 прийнята до розгляду. /а.с.44/
05 жовтня 2023 року, 19 березня 2024 року  ОСОБА_1 були подані заяви про розгляд справи у його відсутність. /а.с.65, 105/ Згідно з довідками суду розгляд справи проводився за відсутності сторін.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_1 . 
Визнано неправомірною бездіяльність посадових осіб Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо виразилися у нездійсненні своєчасних заходів примусового виконання судового рішення за виконавчим листом № 361/10300/21 відповідно до вимог частини п'ятої статті 26 та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Зобов`язано посадових осіб Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення, допущені при примусовому виконанні судового рішення за виконавчим листом № 361/10300/21, з дотриманням вимог частини п`ятої статті 26 та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». /а.с.173-179/
 
На стадії розгляду справи судом першої інстанції були подані такі заяви.
 
11 вересня 2023 року судом зареєстрована заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правову допомогу у розмірі - 39000 (тридцять дев`ять тисяч) грн.  У своїй заяві заявник посилався на те, що 24 серпня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення у справі №361/10300/21 за його скаргою на бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г./а.с.180/
До цієї  заяви долучено  в копіях: 
-  Договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Тукман Є.Г. 01 серпня 2022 року /а.с.181/;
-  Акт приймання-передачі наданих послуг від 24 серпня 2023 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції від 19 квітня 2023 року у справі № 361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500 грн, а загальна вартість робіт 39000 (тридцять дев`ять тисяч) грн /а.с.182/; 
-  Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тукман Є.Г. /а.с.183/  
 
25 жовтня 2023 року судом зареєстрована заява  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правову допомогу у розмірі - 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн. 
В заяві він посилався на те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року було задоволено його скаргу, а тому він має право на відшкодування понесених ним судових витрат. /а.с.197/
До цієї заяви долучено Акт приймання-передачі наданих послуг від 16 жовтня 2023 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду у справі № 361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500,00 грн, а загальна вартість робіт 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн. /а.с.198/
 
29 липня 2024 року судом зареєстрована заява ОСОБА_1 з процесуальних питань, в якій вказано, що він підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу  в його відсутність та відсутність його представника, стягнути понесені ним витрати на правову допомогу. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г. /а.с.130/ До заяви долучено в копіях: 
-  Договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Тукман Є.Г. 01 серпня 2022 року /а.с.132/;
-  Акт приймання-передачі наданих послуг від 27 червня 2023 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції від 19 квітня 2023 року у справі №361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500 грн, а загальна вартість робіт 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) грн /а.с.131/; 
-  Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тукман Є.Г. /а.с.133/  
 
11 жовтня 2024 року судом зареєстрована заява  ОСОБА_1 з процесуальних питань, в якій він вказує, що справа призначена до розгляду на 30 вересня 2024 року та просить про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правову допомогу згідно акту приймання-передачі. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г. /а.с.167/
До цієї заяви долучено Акт приймання-передачі наданих послуг від 30 вересня 2024 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду у справі № 361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500 грн, а загальна вартість робіт 26000 (двадцять шість тисяч) грн. /а.с.168/ 
 
19 грудня 2024 року судом зареєстрована заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правову допомогу згідно акту приймання-передачі. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г. /а.с.170/
До цієї заяви долучено Акт приймання-передачі наданих послуг від 02 грудня 2024 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду у справі у справі № 361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500 грн, а загальна вартість робіт 13000 (тринадцять тисяч) грн. /а.с.171/ 
 
25 листопада 2024 року судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення, яким   відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 39000 грн. Дане судове рішення мотивовано тим, що перевіркою в автоматизованій системі «Д3» не знайдено жодного ухваленого рішення від 24 серпня 2023 року в справі № 361/10300/21 на яке посилається заявник. Крім цього суд вказав на те, що з наданого заявником акту приймання-передачі наданих послуг від 24 серпня 2023 року встановлено, що відповідно до п.1 - «адвокатом надано клієнту послуги у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення від 06.10.22 у справі № 361/10300/21, провадження № 4-с/361/37/23». Тобто заявником не надано а ні доказів ухвалення відповідного рішення, а ні акту приймання-передачі наданих послуг у справі, що стосується рішення від 24 серпня 2023 року у справі№ 361/10300/21, а тому вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.
 
Також 25 листопада 2024 року судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу  в розмірі 32500 грн. Дане судове рішення мотивовано тим, що квитанцію про оплату послуг та копію ордеру суду не надано, а тому вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.
 
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст.15 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ч.5 ст.270 визначено, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надано визначення:
інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9). 
Частина 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що до невичерпного переліку видів адвокатської діяльності віднесені: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності, зокрема, фізичних осіб (п.1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п.2); представництво інтересів, зокрема, фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства (п. 6).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказала, що два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (п.п.129-133).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. 
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат:  1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 357/8277/19. 
 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).
 
В силу ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
З наведених обставин вбачається, що як при зверненні до суду зі скаргою, так і в ході її розгляду судом першої інстанції ОСОБА_1 заявляв про стягнення з виконавчої служби судових витрат на правову допомогу, яка пов`язана з розглядом цієї скарги. Таких заяв було шість до ухвалення судом першої інстанції двох додаткових рішень.
За результатами розгляду суд першої інстанції ухвалою суду від 25 листопада 2024 року задовольнив скаргу ОСОБА_1 , проте питання компенсації судових витрат вирішено не було. 
Також 25 листопада 2024 року судом першої інстанції ухвалено два додаткових рішення. Процесуальної доцільності у вчиненні вказаних дій судом першої інстанції не вбачається, проте вказане не є порушенням вимог процесуального закону. 
До того ж суд першої інстанції ухвалюючи додаткові рішення відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Однак виходячи з положень ч.5 ст. 270 ЦПК України у разі відмови у прийнятті додаткового рішення судом приймається судове рішення у вигляді  ухвали. При цьому підставою для відмови в ухвалення додаткового рішення має бути відсутність підстав для ухвалення такого рішення, визначених ч.1 ст. 270 ЦПК України. У разі ж наявності таких підстав, зокрема, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати, суд ухвалює додаткове судове рішення і за результатами розгляду заяви приймає рішення щодо задоволення або відмову у задоволенні заявлених вимог.
Як вже вказано вище скаржником було подано сім заяв про компенсацію витрат на правову допомогу. Проте одна заява була подана після ухвалення судом першої інстанції двох додаткових рішень, а отже вона не була розглянута судом першої інстанції і, відповідно, не може бути предметом розгляду апеляційного суду.
Разом з тим судом першої інстанції при ухваленні двох додаткових рішень були розглянуті лише дві заяви, а саме заяви зареєстровані судом 11 вересня 2023 року на суму 39000 (тридцять дев`ять тисяч) грн та 25 жовтня 2023 року на суму 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн. Таким чином слід погодитись з доводами апеляційних скарг про те, що судом допущено не повне з`ясування обставин щодо обсягу наданої правової допомоги.
Вирішуючи питання про компенсацію судових витрат за заявою від 11 вересня 2023 року на суму 39000 (тридцять дев`ять тисяч) грн, суд першої інстанції вказав лише на те, що перевіркою в автоматизованій системі «Д3» не знайдено жодного ухваленого рішення від 24 серпня 2023 року в справі № 361/10300/21 на яке посилається заявник. Проте враховуючи, що в провадженні суду перебувала вказана справа, її розгляд був тривалим, а також наявність інших заяв, вказане посилання суду не є достатнім.   
Вирішуючи питання про компенсацію судових витрат за заявою від 25 жовтня 2023 року на суму 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн, суд першої інстанції вказав на те, що суду не були надані докази сплати послуг адвоката. Проте, як вказує процесуальний закон та вже усталена з цього приводу судова практика, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, такі витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. А отже сама по собі відсутність квитанції про здійснення витрат на правову допомогу не є підставою для відмови у їх стягнення. Натомість ключове значення має підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Оцінюючи заявлений скаржником розмір відшкодування витрат на правову допомогу колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку всім заявами поданим до ухвалення судом першої інстанції додаткових рішень.
Так, 04 квітня 2023 року було заявлено про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу на суму 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн.  
04 липня 2023 року до апеляційного суду була подана заява про компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) грн, згідно з Актом від 27 червня 2023 року. Посилання на цей Акт міститься і в заяві від 29 липня 2024 року, тому суд розцінює, що ця заява стосується цієї ж суми.
11 вересня 2023 року подана заява про компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 39000 (тридцять дев`ять тисяч) грн, згідно з Актом від 24 серпня 2023 року. 
25 жовтня 2023 року подана заява про компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн, згідно з Актом від 16 жовтня 2023 року.
11 жовтня 2024 року подана заява про компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 26000 (двадцять шість тисяч) грн згідно з Актом від 30 вересня 2024 року.
Тобто звертаючись до суду із заявою про компенсацію витрат на правову допомогу скаржником, в переважній більшості, визначалась інша сума правової допомоги, на підставі різних актів без конкретизації наданих послуг. При цьому у заявах відсутнє зазначення про те чи є ця сума додатковою, чи визначається новий розмір компенсації.  
З матеріалів справи вбачається участь представника при складенні різних процесуальних документів, проте участь представника в судових засіданнях не вбачається, розгляд справи відбувався за відсутності учасників справи. При цьому вартість робіт за складання заяв  щодо надання правової допомоги не може включатись до обсягів наданої правової допомоги. А інших процесуальних дій вчинених представником з моменту подання скарги та апеляційної скарги не вбачається.
Суд також враховує, що скаржник не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. Відсутність детального опису робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, зокрема із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
Визначаючи це питання, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, а саме порушення державним виконавцем строків відкриття виконавчого провадження щодо стягнення суми судових витрат в розмірі 1816 грн. Таким чином предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями процесуального закону визначені принципи добросовісності учасників судового розгляду та заборона зловживання процесуальними правами, принципи розумності та справедливості. А тому апеляційний суд вважає, що заявлений скаржником розмір витрат на правову допомогу у цій справі є необґрунтованим і непропорційним до предмета спору.
 
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
 
З викладених вище підстав додаткове рішення суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах процесуального закону, у зв`язку з чим два додаткових судових рішення, ухвалені судом першої інстанції 25 листопада 2024 року  підлягають скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат за надані послуги правової допомоги. 
 
На стадії апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 до апеляційного суду була подана заява з процесуальних питань, в якій здійснено заяву про компенсацію йому судових витрат на правову допомогу згідно з актом приймання передачі від 30 квітня 2025 року. В якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г. /т.2 а.с.4/
На підтвердження цих витрат ОСОБА_1 було надано в копіях: 
-  Договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Тукман Є.Г. 01 серпня 2022 року /т.2 а.с.7/;
-  Акт приймання-передачі наданих послуг від 30 квітня 2025 року, згідно з яким сторони погодили, що адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої  інстанції з питання, яке стосується або пов`язано з оскарженням в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 25 листопада 2024 року у справі № 361/10300/21, вартість 1 години роботи адвоката визначена в розмірі 6500 грн, а загальна вартість робіт 78000 (сімдесят вісім тисяч) грн /т.2 а.с.5/; 
-  Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тукман Є.Г. /т.2 а.с.6/  
 
За результатами розгляду апеляційний суд прийшов до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення частково, два додаткові рішення суду першої інстанції підлягають до скасування, проте за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 про стягнення витрат за надані послуги правової допомоги апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
На стадії апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга та заява про компенсацію витрат на правову допомогу, де в якості примітки зазначено, що дану заяву складено представником адвокатом Тукманом Є.Г.  Участі в судовому засіданні особа яка подала апеляційну скаргу та/або її представник не приймала.Скаржник не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. Відсутність детального опису робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, зокрема із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
Враховуючи, що предметом апеляційного перегляду були виключно питання компенсації витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, виходячи із  принципів добросовісності, розумності та справедливості,  апеляційний суд вважає, що заявлений скаржником розмір витрат на правову допомогу на стадії апеляційного перегляду справи - 78000,00 грн є необґрунтованим і непропорційним до предмета спору.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року  та додаткове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення, яким заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат пов`язаних з розглядом скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 С.М. Верланов
 
                                                                                                             Н.В. Поліщук