ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2025 р.           Справа№ 910/11048/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар
судового засідання           Рибчич А.В.

за участю 
представників:                 
від позивача - Кулініч А.П.
від відповідача - Заведій В.І.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України 
на рішення Господарського суду м. Києва від 04.03.2025 р. (повний текст складено 14.03.2025 р.)
у справі № 910/11048/24 (суддя - Шкурдова Л.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Міністерства оборони України
про стягнення 6219728,16 грн,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 6219728,16 грн за договорами про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № ВС/1382023-ЦЮ-370/1/5/13 від 17.08.2023 р. та № 370/1/2/18/ВС/268/2023-ЦЮ від 25.12.2023 р. (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 27.02.2024 р.).
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеними договорами в частині здійснення повного та своєчасного розрахунку за надані послуги по перевезенню вантажів.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.03.2025 р. у справі № 910/11048/24 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволено у повному обсязі.
Не погодившись з рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що вантаж, що перевозився Акціонерним товариством «Укрзалізниця» на адреси військових частин Міноборони протягом 2023 року є вантажем гуманітарної допомоги, тому послуги перевезення повинні відшкодовуватись за рахунок коштів державного бюджету, виділених для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту. Також скаржник зазначає, що послуги з перевезеннями виконувались у вагонах, які не є власністю Акціонерного товариства "Укрзалізниця", а належали іншим суб`єктам господарювання або представникам інших країн. До того ж, перевізник нараховував плату за користування, використання вагонів та компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані, що суперечить умовам п. 4.1 укладених договорів.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 р. апеляційну скаргу Міністерства оборони України у справі № 910/11048/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11048/24 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11048/24 та призначено до розгляду на 03.06.2025 р. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 р. відкладено розгляд справи до 17.06.2025 р.
У судовому засіданні 17.06.2025 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
17.08.2023 р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - виконавець, перевізник) та Міністерством оборони України (далі - замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів і проведення розрахунків за них № ВС/1382023-ЦЮ-370/1/5/13 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є послуги з перевезень громадським, залізничним транспортом (60210000-3) (послуги з перевезень залізничним транспортом військових вантажів) (далі - послуги). Послуги включають надання власного вагону перевізника для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення військових вантажів і проведення розрахунків за них. Послуги можуть надаватися у власних вагонах перевізника, у вагонах замовника та вагонах залізниці іншої держави.
Згідно з п. 3.1 договору ціна визначається в межах сум, передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями на 2023 рік, та становить 550000200,00 грн, у тому числі ПДВ - 9166600,00 грн. Закупівля послуг здійснюється за кошти Державного бюджету України за бюджетною підпрограмою 2101020/9     КЕКВ     2240, код 070.
Як передбачено п. 4.1 договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з: 
1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; 
2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, з урахуванням коригуючих коефіцієнтів до тарифів Збірника тарифів на дату відправлення вагону, скореговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 2 до цього договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів Перевізника в порожньому етапі перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у п. 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі "від 2091 км до 2190 км". Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами; 
3) плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).
За п. 5.1 договору оплата послуг здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у п. 5.9 договору, за фактично надані послуги перевізником.
У відповідності до 5.4 договору при оформленні військових перевезень комплект документів, які належать замовнику, а саме: накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи, які підписані уповноваженими представниками військових частин Міноборони та працівниками станції (далі - розрахункові документи), направляються зі станцій, де здійснювалось оформлення військових перевезень, до виробничих структурних підрозділів філії "ЄРЦ" для опрацювання та подальшої видачі їх представнику Управління військових сполучень на залізницях (далі - представники замовника) для перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів.
Згідно з п. 5.5 договору Філія "Єдиного розрахункового центру залізничних перевезень" відкриває особовий рахунок замовника відповідно до наданого замовнику коду платника. У міру виконання перевезень та надання послуг Філія "Єдиного розрахункового центру залізничних перевезень"  щодня відображає оновлену інформацію щодо руху коштів на рахунку замовника.
У відповідності з п. 6.1 договору строк надання послуг встановлюється до 31.12.2023 р.
Відповідно до п. 6.2 договору надання послуг за цим договором здійснюється на підставі витягів з плану військових перевезень, які замовник пред`являє перевізнику через представника замовника на Регіональній філії "Південно-Західна залізниця". 
Пунктом 6.3 сторони передбачили, що надання послуг за цим договором підтверджується одним або кількома документами: залізничною накладною, відомістю плати за користування вагонами (контейнерами), відомістю плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, накопичувальною карткою та іншими документами, які узгоджені та підписані відповідальними представниками військової частини, призначеним наказом командира військової частини. Оформлення накладних при відправленні військових вантажів здійснюється за формою, наведеною у додатку 1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084 (зі змінами) (далі - Правила). У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою або маршрутною відправкою відправник додає до накладної відомість вагонів, відповідно до вимог додатку 2 до цих Правил, або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою), відповідно до вимог додатку 4 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 р. за № 798/5989. Для конвертування перевізних документів при перевезенні військових вантажів застосовується форма конверту, який слідує разом з вантажем на станцію призначення без його відкриття, відповідно до вимог додатку 14 до підпункту 5.5.4 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.11.2008 р. № 1430, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.02.2009 р. за № 180/16196.  Оформлення накладних на військові вантажі здійснюється представником військової частини у чотирьох аутентичних паперових примірниках. 
Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині надання послуг до 31.12.2023 р., а в частині проведення розрахунків - 31.12.2023 р. (п. 12.1 договору).
Згідно з п. 12.2 договору сторони, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання, а саме - з 01.01.2023 р. відповідно до діючих ставок та тарифів на день надання послуги.
За п. 14.1 договору невід`ємною частиною договору є: додаток № 1 - ставки плат за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами; додаток № 2 - коефіцієнти порожнього пробігу до навантаженого; додаток № 3 - ставки плати за використання вагонів перевізника; додаток № 4 - перелік військових частин, які виконують військові перевезення; додаток № 5 - середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу.
Також 25.12.2023 р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - виконавець, перевізник) та Міністерством оборони України (далі - замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № 370/1/2/18/ВС/268/2023-ЦЮ (далі - договір).
Відповідно до п. 3.1 договору ціна договору складає 2462277171,60 грн, у тому числі ПДВ - 410379528,00 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2023 році становлять 1113960471,60 грн, у тому числі ПДВ - 185660078,60 грн. Закупівля послуг здійснюється за кошти Державного бюджету України за бюджетною підпрограмою 2101020/9     КЕКВ     2240, код 070.
Згідно з п. 6.1 договору строк надання послуг встановлюється 31.12.2024 р. 
Як передбачено п. 12.1 договору, останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 р., а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.
Інші умови договору є аналогічними договору про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів і проведення розрахунків за них № ВС/1382023-ЦЮ-370/1/5/13 від 17.08.2023 р.
27.02.2024 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів № 370/1/2/18/ВС/268/2023-ЦЮ від 25.12.2023 р., відповідно до якої сторони дійшли згоди внести такі зміни до договору:
- ціна цього договору складає 2084160471,60 грн, у тому числі ПДВ - 347360078,60 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2023 році становлять 1113960471,60 грн, у тому числі ПДВ - 185660078,60 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання у 2024 році становлять 970200000,60 грн, у тому числі ПДВ - 161700000,00 грн. Закупівля послуг здійснюється за кошти Державного бюджету України за бюджетною підпрограмою 2101020/9     КЕКВ     2240, код 070;
- викладено у новій редакції додатки №№ 2-6.
На виконання умов вказаних вище договорів позивач протягом 2023 року надав відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 2345629787,89 грн, що підтверджується перевізними та іншими документами, перелік яких передбачено сторонами у п. 6.3 договорів.
Однак відповідач здійснив оплату послуг з перевезення військових вантажів на суму 2339457672,79 грн.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку з оплати послуг з перевезення військових вантажів, на думку позивача, у останнього виникла заборгованість у розмірі 6219728,16 грн.
За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачено ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч. ч. 3, 5     ст. 307 ГК України   договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.     Вантажовідправник і перевізник     у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів     можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями     визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Згідно з ч. 1   ст. 909 ЦК України     за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Відповідно до ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України      накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими     Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644,    на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису).
Згідно зі ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.
У відповідності до п. 8 Правилах видачі вантажів, затверджених     наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.
За п. 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених     наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення.
Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113.
Згідно з п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.
Відповідно до п. 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.
Як передбачено п. 6 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
Розпоряджання вагонами інших держав на території України відбувається відповідно до міжнародних нормативно-правових актів, а саме - відповідно до п. 1.2., 1.4., 1.9 Правил експлуатації, пономерного обліку та розрахунків за користування вантажними вагонами власності інших держав, затверджених на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 24.05.1996 р. відповідно до Рішення 15 засідання Ради із залізничного транспорту від 05.04.1996 р. 
Згідно з п. 5.7 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених   наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 р. № 17, залізниця під час введення правових режимів воєнного або надзвичайного стану може використовувати власні вантажні вагони для перевезення вантажів, необхідних для ліквідації стихійного лиха, у разі виникнення загрози безпеці руху, виконання мобілізаційних та інших перевезень з повідомленням про це власника вагонів. В інших випадках власні вантажні вагони можуть використовуватися залізницею за погодженням із власником вагонів.
Відповідно до виданого позивачем розпорядження від 03.03.2022 р. № ЦМ-13/549 у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні із 05 години 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" дозволяється тимчасово використовувати вагони країн СНД не залежно від власності, які перебувають на території України для перевезення гуманітарних вантажів підвищення обороноздатності та відновлення економіки України. Так, визначено віднести вагони країн СНД (крім ЧФМ), що перебувають на території України до групи ЦТЛ-СНД. Планування перевезень, оформлення перевезень та нарахування плати за перевезення та послуги, пов`язані з перевезенням в цих вагонах, здійснювати за таким же порядком, як у вагонах УЗ під оперуванням ЦТЛ з обов`язковою наявністю планів та ЕЛЗ з ознакою "ЦТЛ".
Таким чином, використання позивачем для здійснення спірних перевезень вагонів іноземних держав вважається використанням позивачем таких вагонів, як власних, та не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за перевезення та послуги, пов`язані з перевезенням у цих вагонах.
Крім цього, умовами укладених між сторонами договорів у п. 4.1 передбачено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з: 1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; 2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів.
В матеріалах справи відсутні докази використання відповідачем власних вагонів для перевезень.
Нарахування збору за зберігання вантажу проводиться відповідно до Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644.
Нарахування плати за охорону вантажу проводиться у відповідності з п. 31.5. Розділу ІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України та пов`язані з ними послуги, згідно з яким, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата.
Згідно з п. п. 12, 13 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Плата за користування стягується також у разі затримки вагонів під час перевезення в усіх випадках, крім тих, що залежать від залізниці.  Оплата за користування вагонами передбачена п. 4.4 договорів перевезення, відповідно до якого замовник сплачує у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника.
У відповідності до п. п. 5.4, 6.3 договорів документи, якими підтверджується надання послуг за договором, є: накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи, які підписані уповноваженими представниками військових частин Міноборони та працівниками станції.
Отже, відомості плати за користування вагонами, накопичувальні картки, відомість плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу є належними документами, що підтверджують надання супутніх послуг з перевезення військових вантажів.
При цьому, згідно з Правилами обслуговування залізничних під`їзних колій, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, у разі обслуговування локомотивом залізниці під`їзних колій або окремих вантажних фронтів, між залізницею і підприємствами укладаються договори про подачу та забирання вагонів. Вагони, які перевищують допустиму кількість групи, яка може бути одночасно поданою на під`їзду колію, можуть бути затримані на коліях станції, у зв`язку з чим проводиться маневрова робота. 
Відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, у разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями, однак, матеріали свідчать про отримання послуги з маневрової роботи, яку засвідчено підписом у відомостях плати.
Перевезення негабаритних і великовагових вантажів залізницями України здійснюється на підставі Інструкції, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 23.11.2004 р. № 1026.
Згідно з пп. 3.7.1.4 Інструкції з перевезення негабаритних і великовагових вантажів залізницями України вантажовідправник повинен своєчасно інформувати начальника станції про готовність навантаженого на вагон вантажу для комісійної перевірки. 
Відповідно до пп. 3.7.2.2 Інструкції з перевезення негабаритних і великовагових вантажів залізницями України начальник станції навантаження про отримання від вантажовідправника креслення розміщення і кріплення негабаритного і великовагового вантажу, погодженого раніше для перевезення його з інших станцій, повідомляє телеграмою або факсом Управління залізниці, а в необхідних випадках ЦД Укрзалізниці. Перевезення дозволяється на визначену станцію призначення порядком, передбаченим п. 3.6 Інструкції.  
Як передбачено пп. 3.8.1 Інструкції з перевезення негабаритних і великовагових вантажів залізницями України, Для перевірки відповідності фактичного розміщення і кріплення негабаритних і великовагових вантажів погодженим кресленням (окрім вантажів, навантажених на сполучувальні транспортери) утворюється комісія.
Так, факт отримання вантажу одержувачем засвідчено його підписом в графі 53 накладної.
Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
З огляду на особливості перевезення військових вантажів в умовах воєнного стану, Акціонерне товариство "Укрзалізниця" розпорядженням від 27.03.2023 р. № ЦЦМ-14/56 встановила особливий порядок оформлення переадресування вантажів таких перевезень. Послуги, які надавались для військових частин, були отримані у повному обсязі та без зауважень, про що свідчить підпис представників замовника у накопичувальних картках.
Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.
Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажів і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.  Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менш як двома особами. 
Отже нормами чинного законодавства не передбачена обов`язкова участь вантажовласника у всіх випадках у складанні та підписанні акта загальної форми.
Крім цього, сторони погодили ставки оплат за додаткові послуги (у тому числі за погодження ескізів), пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами, які наведені у додатку № 1 до договорів перевезення. 
Наявність схем, доданих до перевізних документів, свідчить не тільки про їх фактичну розробку, а й про виконану з боку позивача процедуру їх перевірки та погодження, та є підставою для нарахування плати за ціною, наведеною у додатку № 1 до договорів.
Перевезення небезпечних вантажів здійснюється відповідно до положень Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 25.11.2008 р. № 1430. 
Відповідно до пп. 8.3.3 Правил перевезення небезпечних вантажів, у разі перевезення вагонів від місця навантаження до місця призначення з прикриттям один від одного порожніми вагонами номери порожніх вагонів вносяться в накладну з оплатою перевезення порожніх вагонів відправником (одержувачем). Вагонами прикриття відправники забезпечуються за умови оплати кожного порожнього вагона залізниці.
Перевізні документи на вагони прикриття оформлено за заявками на забезпечення військових ешелонів та військових транспортів, які слідували з військовими ешелонами та були переадресовані усією групою. Послуги надавались для військових частин та були отримані в повному обсязі без зауважень, про що свідчить підпис представників відповідача у накопичувальних картках, зокрема, №№ 30119207, 30119203, 08129222, 09129225, 16129251, 11129295, 24129270. 
Згідно з п. 1.5.11 Правил перевезення наливних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 18.04.2003 р. № 299, придатність у комерційному відношенні цистерн усіх форм власності, бункерних напіввагонів і контейнерів-цистерн для перевезення конкретних вантажів визначає відправник, який несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за псування вантажу в результаті наливу в невідповідну або неочищену цистерну (бункерний напіввагон, контейнер-цистерну), а також за наслідки неправильного їх використання.
З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення перевезення наливного вантажу, вантажовідправником якого виступали військові частини, по станції Знам`янка та Чорноліська сталося витікання вантажу через порушення вантажовідправником вимог п. 1.5.11 "Правил перевезення наливних вантажів", внаслідок чого було складено акти загальної форми. 
Після усунення комерційної несправності, проведення замірів та визначення маси вантажу, відповідно до розділу 4 умов договорів, було здійснено нарахування коштів за витрати залізниці, пов`язані із затримкою вагонів.
Відповідно до п. 6.2 Правил перевезення небезпечних вантажів (бензин та мазут згідно з переліком відносяться до небезпечних вантажів) технічний огляд і визначення придатності кузовів спеціалізованих вагонів, контейнерів, а також їх арматури та обладнання здійснюються відправником. Перед кожним навантаженням небезпечного вантажу у власний або орендований вагон чи контейнер-цистерну відправник зобов`язаний пред`явити працівникам станції свідоцтво про технічний стан вагона чи контейнерацистерни, включаючи його арматуру й обладнання, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва працівники вагонного господарства проставляють у книзі форми ВУ-14, а відправник у графі 7 накладної вносить відмітку: "Вагон (контейнер-цистерна), його арматура, обладнання справні та відповідають установленим вимогам". Свідоцтво може надаватися відправником в електронному вигляді. 
Згідно з п. 1.5.11 Правил перевезення наливних вантажів, придатність у комерційному відношенні цистерн усіх форм власності, бункерних напіввагонів і контейнерів-цистерн для перевезення конкретних вантажів визначає відправник, який несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за псування вантажу в результаті наливу в невідповідну або неочищену цистерну (бункерний напіввагон, контейнер-цистерну), а також за наслідки неправильного їх використання.
Таким чином, витікання вантажу є свідченням недотримання відправником покладених на нього зобов`язань.
Як передбачено п. п. 12, 13 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Плата за користування стягується також у разі затримки вагонів під час перевезення в усіх випадках, крім тих, що залежать від залізниці. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. 
Отже позивачем було  правомірно здійснено нарахування за затримку вагонів з вини вантажовідправника.
За п. 13.12 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, у разі відмови від раніше замовлених вагонів замовник сплачує плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони відправлені, до станції навантаження, але не більше за 300 кілометрів. Ця плата нараховується за накопичувальною карткою на підставі акта загальної форми та пересильної накладної. 
Матеріалами справи підтверджується, що факт надання послуги з перевезення порожнього вагона від станції, з якої вони відправлені, до станції навантаження засвідчено підписом замовника у відомостях плати, зокрема, №№ 21060224, 22060225, 22060226 та накопичувальній картці № 22060048. 
Згідно із заявками на забезпечення навантаження військового транспорту № 202 від 13.09.2023 р. та № 22614 від 09.10.2023 р. за накладними №№ 42565952, 42565960, 48895924 відправником вантажу виступала військова частина, одержувачем - ІК "Нова технологія", платником - Міністерство оборони України (код 8142767). Розрахунки за перевезення військових вантажів проводились на станції призначення у відповідності до розпорядження № ЦЦМ-14/229 від 18.09.2023 р. 
Облік нарахованих платежів та їх оплата проводилась по семизначному коду платника 8142767, який був зазначений в перевізних документах та відповідає пункту 7.3.4 договорів.
У відповідності до п. 6.3 укладених  договорів оформлення накладних на військові вантажі здійснюється представником військової частини. 
Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. 
Однак до Філії "Єдиний розрахунковий центр" листи-звернення щодо проведення коригування від відповідача не надходили.
Стосовно доводів скаржника про те, що вантаж, який перевозився позивачем на адреси військових частин Міноборони протягом 2023 року, є вантажем гуманітарної допомоги, у зв`язку з чим перевезення останньої повинно відшкодовуватись за рахунок коштів державного бюджету, виділених для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту, судова колегія зазначає наступне.
27.03.2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 379 "Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану", в якій вказано, що Акціонерне товариство "Укрзалізниця" виступає одержувачем гуманітарних вантажів і при цьому не є отримувачем/набувачем гуманітарної допомоги в розумінні   Закону України "Про гуманітарну допомогу". Отримувачами гуманітарної допомоги є обласні, Київська міська військові адміністрації (далі - військові адміністрації) чи інші визначені Кабінетом Міністрів України суб`єкти; вказані отримувачі гуманітарної допомоги звільняються від обов`язку реєструватися в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги та від інших обов`язків, передбачених   Законом України "Про гуманітарну допомогу", крім обов`язків, передбачених цією постановою.
Відповідно до п. 4 вказаної постанови витрати АТ "Укрзалізниця"   пов`язані з одержанням, збором, обробкою, зберіганням, оформленням та перевезенням гуманітарних вантажів відшкодовуються за рахунок коштів державного бюджету, які здійснюються для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту.
За ст. 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" із моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Майно для забезпечення руху опору є військовим майном та закріплюється за військовими частинами Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.
У відповідності до Положення з військових перевезень залізничним транспортом, морським, річковим та повітряним транспортом, затверджений     наказом Міністерства оборони України від 05.09.2013 р. № 595, термін "військовий вантаж" вживається у такому значені: військовий вантаж - озброєння, військова техніка, ракети, боєприпаси, продовольство, пальне, та інші матеріально - технічні засоби,     що належать військовим частинам, які є відправниками     та одержувачами.
Оскільки одержувачем перевезеного позивачем вантажу є військові частини, які входять до складу Збройних Сил України, тому таке майно є військовим майном і плата за перевезення відповідного вантажу покладається на відповідача як одержувача вантажу.
Факт надання залізницею відповідачу послуг з перевезення спірних вантажів (гуманітарної допомоги) та факт їх отримання військовими частинами відповідача підтверджується перевізними документами (накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи). Вказані перевізні документи підписані уповноваженими представниками військових частин Міноборони та працівниками станції.          
Крім цього, у накладних із перевезення вантажу містяться відмітки про прийняття такого вантажу військовими частинами на станціях призначення. 
На виконання вимог положень Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, саме відповідач як відправник спірного вантажу здійснював заповнення графи 20 накладної     та визначав код платника вантажного відправлення.
Враховуючи те, що гуманітарний вантаж було отримано саме військовими частинами Міністерства оборони України, а також беручи до уваги підписання відповідачем актів наданих послуг з організації перевезення вантажів за договорами за 2023 рік, таке майно є військовим майном і плата за перевезення відповідного вантажу територією України покладається саме на відповідача як одержувача вантажу.
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 6219728,16 грн заборгованості за укладеними договорами є обґрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються судовою колегією.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 04.03.2025 р. у справі № 910/11048/24 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Міністерства оборони України задоволенню не підлягає. 
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 04.03.2025 р. у справі № 910/11048/24 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Міністерство оборони України.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.06.2025 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран