ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/714/25                        Головуючий в 1 інст. Петренко Л.В.
Провадження №33/807/639/25                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Горлова Д.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Горлова Д.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 2 січня 2025 року о 2 год. 40 хв. в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 115 Б, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Citroen Jumper, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна кольору шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 та пройти повний медичний огляд у медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій ОСОБА_1 відповів відмовою на місці зупинки транспортного засобу. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Горлов Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Зазначив, що сторона захисту зверталася до суду з клопотанням про закриття провадження в справі з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання було обґрунтовано тим, що при здійсненні зупинки ТЗ та подальшої перевірки документів водія ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2001 року № 1456. Крім того, з матеріалів справи не вбачається і судом не встановлено жодних відомостей щодо фіксування будь-якої інформації про правопорушення або подію за участю ТЗ Citroen Jumper, державний номерний знак НОМЕР_2 , які б об`єктивно підтверджували факт надходження до органів поліції інформації щодо водія вказаного автомобілю.
Посилається на те, що працівниками поліції в порушення вимог Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння не проінформовано ОСОБА_1 , як особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Разом із цим, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, який не перебуває в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» № 33 від 1 березня 2010 року. Крім того, поліцейські належним чином не ознайомили ОСОБА_1 з його процесуальними права, посилаючись на те, щоб останній самостійно ознайомився з ними. 
Стверджує, що з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції постійно повторювали одні й ті самі фрази щодо порушення ОСОБА_1 законодавства України щодо виконання вимог п. 2.5 ПДР України, в той час коли ОСОБА_1 телефонував по телефону, намагаючись здійснити свою заміну, як водія при здійсненні завантаження автомобіля продуктами харчування.
Вважає, що з боку поліцейських мала місце провокація, спрямована на отримання відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду, з метою подальшого складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відеозапис події засвідчує про наявну надуманість з боку поліцейського щодо наявності неіснуючих ознак сп`яніння у водія.
Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Горлов Д.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 почав сперечатися із співробітниками поліції, оскільки останні провокували його пройти огляд. На початку розмови ОСОБА_1 поводив себе стримано. Однак з часом, знаючи що він перебуває в тверезому стані, але йому безпідставно було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, почав поводити себе емоційно, оскільки вважав виявленні поліцейським у нього ознаки сп`яніння вигаданими. 
ОСОБА_1 підтримав позицію захисника та зазначив, що не надав згоду на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не має довіри до працівників поліції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210830 від 2 січня 2025р. підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна кольору шкірного покриву обличчя. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2 січня 2025 р., в якому зазначені виявлені у  ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна кольору шкірного покриву обличчя. Огляд за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6820 не проводився у зв`язку з відмовою на місці зупинки (а.с. 5);
- відеозаписом події (а.с. 19).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Працівниками патрульної поліції вказані вимоги закону дотримані.
Доводи апелянта про те, що з боку співробітників поліції мала місце провокація відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.
Так, відеозаписом, доданим до протоколу, зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку в період дії комендантської години. Перевірка документів, в ході якої у співробітника поліції виникли підозри щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Слідує оголошення виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та пропозиція пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 починає сперечатися, поводити себе емоційно та не надає відповіді на запропонований огляд. На неодноразові пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, останній відповідає, що не зобов`язаний проходити огляд, оскільки він тверезий. Зачиняє вікно транспортного засобу та не реагує на пропозиції поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Слідує попередження працівниками поліції ОСОБА_1 про складання протоколу за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження запропонованого огляду. Складання протоколу. 
Отже, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 .
Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Отже, на переконання судді апеляційного суду працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».
Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт порушення водієм ПДР України і як наслідок, законне його зупинення за таке порушення, суддя апеляційного суду вважає безпідставними.
Так, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.
Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".
Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .
Згідно відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений в період дії комендантської години для перевірки. Однак, поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.5 ПДР. 
Доводи апелянта про те, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, який не перебуває в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» № 33 від 1 березня 2010 року, не є слушними з огляду на наступне.
Так, відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».
Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.
Отже, наведене свідчить про правомірність використання працівниками поліції газоаналізатора Drager Alcotest 6820», за допомогою якого було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Посилання автора апеляції на те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з його процесуальними правами є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом події. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Горлова Дениса Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 336/714/25