УХВАЛА

17 липня 2025 року 
м. Київ

справа №160/30977/24
адміністративне провадження № К/990/25879/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Бившевої Л.І., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №160/30977/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06.11.2024 №000/936/5001 про відсутність права ПРАТ «ЦГЗК» на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення у розмірі 226   342   341,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 скасовано. Позов Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06.11.2024 №000/936/5001.
До Верховного Суду 18.06.2025 надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №160/30977/24.
Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження
На виконання вимог вказаної ухвали податковим органом надіслано уточнену касаційну скаргу.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункти 3, 4 частини 4 статті 328, пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України, зазначено, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, а саме ст.21-1, п. 200.4-1 ст. 200 Податкового кодексу України стосовно відмови у бюджетному відшкодуванні від`ємного значення податкового кредиту з ПДВ платникам податків, акціонерами (власниками) яких є особи, що до яких застосовані спеціальні обмежувальні заходи (санкції). На переконання відповідача, суди першої та апеляційної інстанції повинні були зробити висновок, що ПрАТ «ЦГЗК» не має права на виплату бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок у банку, оскільки такі кошти можуть бути використані акціонерами позивача, щодо яких застосовані санкції, всупереч інтересам та економічної безпеки Держави, тому відмова контролюючого органу у такій виплаті є обґрунтованою та правомірною.
На думку скаржника, суди повинні були врахувати положення пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, так як на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Указ Президента України №698/2024 від 08.10.2024 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» був опублікований та набрав чинності.
Також скаржником зауважено, що судами попередніх інстанцій не були досліджено та враховано правомірність використання інформації з інтернет-порталу ORBIS, не досліджено обставини, встановлені у кримінальному провадженні 22023000000000248.
Разом з тим, як встановлено зі змісту оскаржуваного рішення, Третій апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що положенням законодавства, з огляду на частку якою володіють особи щодо яких застосовано санкції, неможливо стверджувати, що такі особи, у розумінні Методології та Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», є кінцевими бенефіціарними власниками, з огляду на те, що вони не володіють ключовою часткою статутного (складеного) капіталу або правами голосу юридичної особи, та не мають прямого або не прямого вирішального впливу на діяльність підприємства (частка у розмірі не менше 25 відсотків). Відповідач у ході камеральної перевірки не здійснював детального аналізу діяльності підприємства в частині встановлення у вказаних осіб ознак непрямого вирішального впливу, вирішального впливу однією особою стосовно іншої особи тощо.
Судом апеляційної інстанції зауважено, що, з огляду на положенням чинного законодавства, кінцевим бенефіціарним власником ПрАТ «ЦГЗК» з відсотком частки статутного капіталу або відсоток права голосу (непрямий вплив) 76,24% є ОСОБА_1 . Зазначене свідчить, що у розумінні закону відносно платника - ПрАТ «ЦГЗК», його засновників (учасників) - Metinvest B.V. та Metinvest Management B.V., кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 не приймалось рішень про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). Матеріалами справи не підтверджується, що до позивача та/або його засновників (учасників), кінцевого бенефіціарного власника застосовано санкції.
Також судом зауважено, що Інтернет-порталу Orbis (orbiseurope.bvdinfo.com) не є джерелом верифікованих офіційних даних та інформації (як, наприклад державні інформаційні портали), не зазначений в Податковому кодексі України, як джерело, яке може бути використано під час перевірки, відповідно до ст. 83 ПК України. Дані інтернет-порталу ORBIS, які були надані відповідачем до суду, відносно SMART HOLDING (CYPRUS) LTD (СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД) вказані лише станом на 2022 рік, хоча перевірка проводилася у вересні-жовтні 2024 року. Використання подібних неверифікованих даних не регламентовано чинним законодавством України, а отже не може слугувати належним та достовірним джерелом доказів та інформації.
Скаржником не наведено спростування таким висновкам суду апеляційної інстанції.
Слід зазначити, що Верховним Судом сформульовано правові висновки щодо застосування ст.21-1, п. 200.4-1 ст. 200 Податкового кодексу України, зокрема у постанові від 03.06.2025 у справі №280/7764/24, касаційне провадження у якій було відкрите на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, тлумачення законодавства, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано дану підставу касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №160/30977/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 В.П. Юрченко   Л.І. Бившева