ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 червня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 160/11810/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Шлай А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі № 160/11810/24               (суддя Кучма К.С., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач)  звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 047350020897 від 22.03.2024 р. відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зарахувати періоди його роботи за Списком №1, а саме: з 01.12.1991 р. по 03.12.1991 р., з 26.09.1994 р. по 21.03.1995 р., з 24.03.1995 р. по 31.03.2004 р., з 01.04.2004 р. по 29.12.2005 р., з 30.12.2005 р. по 29.05.2006 р., з 29.11.2011 р. по 27.08.2013 р., з 28.09.2013 р. по 17.11.2013 р., з дати звернення за призначенням пенсії - 14.03.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що 14.03.2024 року звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Заяву розглядало Головне управління ПФУ в Харківській області, яке рішенням від 22.03.2024 року №047250020897 відмовило в призначенні пенсії. Вказане рішення позивач вважає протиправним та зазначає, що трудова книжка є основним документом, яка підтверджує трудову діяльність працівника. Працівник не відповідає за своєчасність та правильність перерахунку ЄСВ та податків підприємством, за подачу відповідних звітів, у зв`язку з чим відсутні підстави для не призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 , з урахуванням ухвали про виправлення описки (а.с.94),  було задоволено частково. Так, суд:
-визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.03.2024 року №047350020897 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2024 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 25.07.1999 р. по 03.02.2000 р., з 30.12.2005 р. по 29.05.2006 р., з 29.11.2011 р. по 27.08.2013 р., та з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Із рішенням суду не погодився відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ним була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог.
В скарзі вказує, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах тільки трудової книжки недостатньо, оскільки не можна визначити зайнятість пільговою роботою повний робочий день та результати атестації робочого місця. До страхового та пільгового стажу зараховано періоди роботи з 01.12.1991 по 03.12.1991, з 26.09.1994 по 21.03.1995, згідно довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 390/31 від 04.11.2023. Також, до страхового стажу зараховано:
- період роботи з 24.03.1995 по 30.06.2000, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 29.05.2006, з 29.11.2011 по 27.08.2013 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.07.1989 та індивідуальних відомостей про застраховану особу від 18.03.202;
- період отримання допомоги по безробіттю з 28.09.2013 по 17.11.2013 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу від 18.03.2024.
До страхового стажу позивача не зараховано період з 01.07.2000 по 31.12.2003, оскільки відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 24.03.1995 по 31.03.2004, з 01.04.2004 по 29.12.2005, з 30.12.2005 по 29.05.2006, з 29.11.2011 по 27.08.2013, що відображені у архівній довідці № О-3/269-341 від 27.10.2023, необхідно долучити рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дав належну оцінку доказам, що подавалися сторонами. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що ним до заяви були надані всі наявні документи на підтвердження достатнього пільгового стажу для призначення йому пенсії на пільгових умовах.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги відповідача, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 14.03.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
За принципом екстериторіальності заяву та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням ПФУ в Харківській області, рішенням якого від 22.03.2024 року №047250020897 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу. 
Спірним рішенням від 22.03.2024 року №047250020897 встановлено, вік позивача 50 років, страховий стаж становить - 27 років 06 місяців 20 днів. Підтверджений пільговий стаж особи становить 3 роки 1 місяць 16 днів, у тому числі: робота за списком №1 - 05 місяців 29 днів, військова служба - 02 роки 07 місяців 17 днів.
До страхового стажу позивача не зараховано:
- період роботи, відображений у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 18.07.1989 р., а саме: з 01.07.2000 р. по 31.12.2003 р., оскільки індивідуальні відомості про застраховану особу в Державному реєстрі застрахованих осіб за період з 01.07.2000 р. по 31.12.2003 р. відсутні. Для зарахування до пільгового стажу роботи періодів з 24.03.1995 р. по 27.08.2013 р., відображених у архівній довідці № О-3/269-341 від 27.10.2023 р., необхідно долучити рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
11.04.2024 року Комісією при Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 24.03.1995 р. по 24.07.1999р., з 04.02.2000р. по 29.12.2005р. для зарахування до пільгового стажу за Списком №1.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області від 22.03.2024 року №047250020897 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Зміст трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1989 р. свідчить, що в спірні періоди він працював на посадах, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому пільговий стаж за дані періоди належно підтверджений, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує такий стаж.
Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд вказав, що обрахунок стажу, що враховується для призначення пенсії, є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, погоджується з висновками суду, з огляду на наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
В силу статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова КМУ №637 від 12.08.1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, пунктом 1 постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній”, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В силу п.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах  застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого     постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).
Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1989 р. містить наступні записи за спірний період:
- запис №12 – 28.10.1996 року призначений на посаду командира відділення взводу. Наказ №216 від 28.10.1996 р.;
- запис №20 – 30.12.2005 року призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира Марганецького ВГРЗ до укладання контракту з керівництвом. Наказ №4 від 22.11.2005 р.;
- запис №21 – 23.01.2006 року звільнений від тимчасового виконання обов`язків командира Марганецького ВГРЗ. Наказ №8 від 23.01.2006 р.;
- запис №22 – 24.01.2006 року прийнятий до штабу Марганецького ВГРЗ згідно з контрактом на посаду заступника командира загону. Наказ №14 к від 30.01.2006 р.;
- запис №23 – 29.05.2006 року звільнений з роботи за власним бажанням (ч.1 ст.26 КЗпП України). Наказ № 60 к від 29.05.2006 р.;
- запис №35 – 29.11.2011 року призначений на посаду командира Марганецького ВГРЗ згідно з укладеним контрактом. Наказ № 407 від 29.11.2011 р.;
- запис №38 – 27.08.2013 року звільнений у зв`язку з реорганізацією Марганецького СВГРЗ ДСНС України, скороченням численності і штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. Наказ № 53 від 27.08.2013 р.
Приймаючи спірне рішення від 22.03.2024 р. №047250020897, відповідач не зарахував періоди роботи позивача до пільгового стажу з 24.03.1995 року по 27.08.2013 року, оскільки вказав на необхідність долучення рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Суд встановив, що в період роботи позивача на посаді командира відділення, заступника командира воєнізованого гірничорятувального загону Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, був затверджений  постановою КМУ від 11.03.1994 р. №162 та  постановою КМУ від 16.01.2003р. №36.
Згідно із Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 р. № 162 за кодом №1621010600б-23003 вказано: командири відділень воєнізованого гірничорятувального загону, їх заступники (помічники).
Згідно із Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників    на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому    постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36    у пункті 1.5б    вказано “командири відділень воєнізованого гірничорятувального загону, їх заступники (помічники)”.
Таким чином, посада командира відділення, тимчасово виконуючого обов`язки командира, які позивач обіймав у періоди: з 25.07.1999 р. по 03.02.2000 р., із 30.12.2005 р. по 29.05.2006 р., із 29.11.2011 р. по 27.08.2013 р. належать до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, із копії трудової книжки позивача слідує, що в ній містяться відповідні записи про періоди його роботи та посади, яку він займав у вказані періоді, а також інформація про документи, на підставі яких зроблені зазначені записи.
Відтак, зміст трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1989 р. свідчить, що в спірні періоди позивач працював на посадах, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому пільговий стаж за дані періоди належно підтверджений, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує такий стаж. В спірному випадку не було необхідності надання уточнюючої довідки, передбаченої Порядок № 637, адже в  трудовій книжці позивача були наявні всі необхідних записи, які підтверджували наявність підстав для зарахування періодів його роботи на посадах командира відділення, тимчасово виконуючий обов`язки командира та командира, до пільгового стажу за Списком №1.
Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) позивача за період 2006 року та з листопада 2011 року по серпень 2013 року наявні відомості по спеціальному стажу за кодом підстави для обліку спецстажу “ЗП3013А1”.
Так, відповідно до п.1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 454 (далі - Порядок № 454): 
- під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
При цьому, суд вірно зуважив, що відповідно до ч.3  ст.44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до     Закону №1058-IV, затвердженого    постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
У пункті 4.7 Порядку №22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Тобто, у разі сумніву пенсійного органу у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.
Під час розгляду справи відповідачем не було надано суду докази, що ним вживались відповідні заходи.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених    законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 р. у справі № 446/656/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду перпшої інстанції, що рішення Головного управління ПФУ в Харківській області від 22.03.2024 р.  № 047250020897 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягало скасуванню.
Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
При обранні способу захисту порушеного права позивача суд обгрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2024 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 25.07.1999р. по 03.02.2000р., з 30.12.2005р. по 29.05.2006р., з 29.11.2011р. по 27.08.2013р., та з урахуванням висновків суду.
В спірному випадку заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та цим же органом прийнято спірне рішення про відмову у призначенні пенсії. Тому, саме відповідач має вчинити відповідні дії на виконання рішення суду в частині повторного розгляду заяви позивача.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій частині  ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга  підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня                2024 року у справі №160/11810/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай