УХВАЛА
 
13 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 760/5353/24
провадження № 61-9923 ск 25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком.
 
2.       19 квітня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява, у якій ОСОБА_2 просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю.
 
3.       Солом`янський районний суд міста Києва рішенням від 19 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовив. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив. 
 
4.       У липні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 , у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.
 
5.       Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
 
6.       Оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження,  ОСОБА_1 у касаційній скарзі порушує питання про поновлення такого строку.
 
7.       Обґрунтовуючи підстави пропуску строку на касаційне оскарження заявник вказує на те, що в судовому засіданні 11 червня 2025 року була проголошена лише вступна та резолютивна частину постанови Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року. Відповідно до Постанови повний текст був складений 12 червня 2025 року. Однак вручена Постанова Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 була лише 18 липня 2025 року. 
 
8.       Касаційна скарга подана до Верховного Суду 31 липня 2025 року.
 
9.       Проте Верховний Суд не може погодитися із вказаними доводами заявника, оскільки статтею 272 ЦПК України унормовано, що копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
 
10.   У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
11.   Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
12.   Доводи заявника щодо отримання ним повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року лише 18 липня 2025 року викликає обґрунтований сумнів, оскільки зазначений факт не підтверджено належними доказами.
 
13.   Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції містить відомості про те, що її повний текст було складено 12 червня 2025 року, відповідно до інформації з Державного реєстру судових рішень забезпечено надання загального доступу 18 червня 2025 року.
 
14.   Відтак, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
 
15.   Таким чином заявнику необхідно подати до суду нову заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року разом із доказами, що підтверджують порушення Київським апеляційним судом порядку вручення оскаржуваної постанови, а також обґрунтувати, з наданням належних та допустимих доказів, підстави які об`єктивно перешкоджали заявнику отримати копію оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції та подання касаційної скарги в передбачений ЦПК України строк, або докази наявності інших об`єктивних та поважних причин пропуску такого строку.
 
16.   Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
17.   Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків. 
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.
 
2.       Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
3.       У разі якщо заяву про поновлення строку не буде подано в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                В. В. Пророк