П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/14204/24 
                                                          Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Дмитришена Руслана Миколаївна 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
25 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) від 16.02.2024 № 447-АГ "Про результати службового розслідування" в частині притягнення до матеріальної відповідальності шляхом утримання щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 10% коштів на 1/6 частину від загальної суми 186603,00 грн.
Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року адміністративний позов повернуто позивачу, на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Як свідчать матеріали справи, ухвалою суду від 28.10.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 10-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку, із долученням відповідних доказів.
На виконання вимог ухвали від 28.10.2024 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.
Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що в період з 13.08.2024 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , тобто на території активних бойових дій, тому був позбавлений можливості вчасно звернутися за правовою допомогою та, відповідно, з даним позовом до суду.
Також, позивач звертає увагу, що перебуваючи на військовій службі у НОМЕР_1 прикордонному загоні, в силу об`єктивних обставин, а саме можливого тиску та упередженого ставлення зі сторони командування, яке могло б мати місце при реалізації права на оскарження рішення керівництва в судовому порядку, не міг його своєчасно реалізувати. Тому, просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити процесуальний строк.
Повертаючи позов суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що підстави для поновлення строку звернення до суду, наведені в заяві, є неповажними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованими, виходячи з наступного.
Так, частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частиною 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За приписами п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України в розумінні КАС України військова служба є публічною службою.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
Тобто, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.
Водночас, статтею 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 № 551-XIV, визначено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
У позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) від 16.02.2024 № 447-АГ "Про результати службового розслідування" в частині притягнення до матеріальної відповідальності шляхом утримання щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 10% коштів на 1/6 частину від загальної суми 186603,00 грн.
Разом з тим, до суду з даною позовною заявою позивач звернувся 16.10.2024, тобто з порушенням місячного строку на звернення до суду.
Як на підставу для поновлення строку звернення до суду із цим позовом, позивач посилається на те, що в період з 13.08.2024 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , тобто на території активних бойових дій, тому був позбавлений можливості вчасно звернутися за правовою допомогою та, відповідно, з даним позовом до суду.
Оцінюючи вказані доводи позивача, слід зазначити, що спірний наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) № 447-АГ "Про результати службового розслідування", яким позивача притягнено до матеріальної відповідальності шляхом утримання щомісяця з грошового забезпечення у розмірі 10% коштів на 1/6 частину від загальної суми 186603,00 грн прийнято 16.02.2024, в той же час позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , тобто на території активних бойових дій, лише з 13.08.2024.
Варто зауважити, що неможливість здійснення процесуальних дій учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною. Слід враховувати обставини щодо введення в Україні воєнного стану та проходження позивачем військової служби, однак неможливість подання позовної заяви у встановлений законодавством строк в результаті дії таких обставин має бути конкретизована (із зазначенням конкретних причин та періоду, протягом якого вони діяли) та підтверджена відповідними доказами, які позивачем  надані не були. Лише констатація факту, що позивач проходить військову службу не дозволяє суду дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.
Крім того, суд першої інстанції вірно відхилив твердження позивача про можливий тиск та упереджене ставлення зі сторони командування НОМЕР_1 прикордонного загону при реалізації права на оскарження рішення керівництва, оскільки це не є поважною причиною пропуску позивачем процесуального строку та не підтверджується жодними доказами.
Отже, позивачем у поданій заяві про поновлення процесуального строку не наведено достатніх та переконливих аргументів, не надано відповідних доказів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення позивача до суду, які б завадили звернутися позивачу з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені обставини є недостатніми для висновку про те, що позивачем з поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву позивачу, тобто судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.