ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/421/25 Справа № 705/3877/25 Категорія: ч. 3 ст.172-20 КУпАП	Головуючий у І інстанції Душин  О. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року                                                                                                 м. Черкаси

       Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, від 01 липня 2025 року, якою, -
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , кулеметника в/ч НОМЕР_2 , –
       визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 

в с т а н о в и в :

       Відповідно до постанови суду першої інстанції, військовослужбовець військової служби за мобілізацією в/ч НОМЕР_2 , молодший сержант ОСОБА_1 29.06.2025 року близько 13 години 00 хвилин перебував на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (що виражалось у різкому запаху алкоголю із ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці). Обов`язки військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану) виконував в нетверезому стані. У зв`язку з вище викладеним, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 сержантом ОСОБА_2 було запропоновано даній особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Оглядом, проведеним 29 червня 2025 року о 15 год. 35 хв. було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння від 29.06.2025 №42 (Прилад «Алконт-М № 00243», тест №2238 від 29.06.2025) - 2,41‰ проміле, при допустимій нормі - 0,2‰ проміле. Викладене свідчить про появу військовослужбовця військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_1 в нетверезому стані на території постійного місця дислокації в/ч НОМЕР_2 в умовах особливого періоду (воєнного стану). Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, від 01.07.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

        Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:
1.         Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2025 змінити.
2.         Замінити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. на адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.
3.         Розглянути справу у його присутності засобами ВКЗ.
З вищевказаною постановою він не згоден в частині призначення покарання.
Вказує, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП визнає в повному обсязі.
Призначене стягнення не відповідає цілям адміністративної відповідальності, передбаченим ст.23 КУпАП. Штраф не забезпечує необхідного дисциплінарного впливу в умовах військової служби, а арешт із утриманням на гауптвахті більш адекватно відображає специфіку військових порушень, особливо в період мобілізації.
Вказує, що ним 02.07.2025 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області було подано заяву про призначення йому покарання при винесенні постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 172-20 КУпАП у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, у зв`язку з відсутністю фінансової можливості сплати штрафу. 
Вказує, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , можливості сплати штраф не має в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) у зв`язку з отриманням грошового забезпечення 21 700 (двадцять одна тисяча сімсот гривень).
       Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляцій скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи і не заперечується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 діб є необґрунтованими.
       Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
       Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
Відповідно до положень ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.
       Санкція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Тобто, судом першої інстанції стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян накладено в межах, визначених санкцією цієї статті.
Згідно з ч. 9 ст. 294 КУпАП, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 діб, як про це просить в апеляційній скарзі останній, є посиленням відповідальності порівняно з тією, яка була застосована судом першої інстанції.
З огляду на викладене, у апеляційного суду відсутні повноваження на посилення відповідальності особи за наслідками розгляду її апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції.
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

            Постанову судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області  від 01 липня 2025 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок