04.09.25
33/812/373/25
Справа №487/9452/24
Провадження № 33/812/373/25 
ПОСТАНОВА
Іменем України
04 вересня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В., 
із секретарем судового засідання – Богуславською О.М.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Пірога С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,
У С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2024 року серії ЕПР1 №142225 03 жовтня 2024 року о 22:10 год. в м. Миколаїв, по вул. 2-а Слобідська, 93, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, млява та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису БК 474181, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив її скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги  ОСОБА_1 зазначав, що судом не було взято до уваги пояснення, які він надавав в судовому засіданні та заперечення його захисника. Так апелянт стверджує, що йому дійсно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він одразу впевнено погодився, але згодом згадав, що приймав ліки та вони можуть щось показати, а тому відмовився від проведення огляду, але лише на місці зупинки. Щодо проведення огляду в медичному закладі не відмовлявся, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. На думку апелянта, зазначення судом в оскаржуваній постанові, що він на пропозицію працівника поліції фактично відмовся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і у встановленому законом порядку в медичному закладі, свідчить, що суд керувався власними припущеннями, чим порушив приписи ст. 62 Конституції України. Також апелянт стверджує, що зазначені поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння є вигаданими та такими, що не підтверджені жодними доказами. Так, з відеозапису вбачається, що він не мав ознак сп`яніння, обличчя мало природний колір, розмовляв чітко та зрозуміло, а тому були відсутні підстави пропонувати проходити огляд на стан сп`яніння. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений без залучення двох свідків, які могли б засвідчити/спростувати наявність перелічених в протоколі ознак алкогольного сп`яніння. При цьому наявність двох свідків у випадку відмови від огляду на стан сп`яніння відповідно до положень п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є обов`язковою. Також, на думку апелянта, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки всупереч ч. 3 ст. 283 КУпАП у ній не міститься посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що є окремою підставою для скасування відповідної постанови.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Пірог С.В. - підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Постановою КМУ № 1103 від 17.11.2008 року, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395. 
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2024 року серії ЕПР1 №142225 03 жовтня 2024 року о 22:10 год. в м. Миколаїві по вул. 2-а Слобідська, 93, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, млява та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису БК 474181, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень. В поясненнях по суті порушення  ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть в суді.
Факт відмови  ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager» та в найближчому медичному закладі зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою.
Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, спростовується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції. Так, вказаною відеозйомкою підтверджується, що поліцейські пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що той спочатку погодився, а потім, згадавши, що вживав лікарські препарати, що містять алкоголь, та вважаючи що результати огляду це виявлять, відмовився від проходження такого огляду, після чого йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів: «Я думаю, що там те ж саме покаже» та не погодився на проходження такого огляду (відео БК 474181 22:09:47-22:11:57). З відео вбачається, що згоду їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, що був запропонований ОСОБА_1  поліцейським, той жодного разу не висловлював. Отже, поведінка ОСОБА_1  свідчила про його відмову їхати до медичного закладу, що як працівниками поліції, так і судом першої інстанції, було правомірно розцінено як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не тільки на місці зупинки, а і у медичному закладі. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що мотиви відмови від проходження медичного огляду не впливають на склад правопорушення, а тому не мають правового значення. 
Відповідно до пунктів 2,4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Факт виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява та нечітка мова підтверджується відеозаписом з боді-камери працівника поліції (відео: 22:10:19 -22:10:29). Також дані ознаки відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За такого, не можуть вважатись обґрунтованим посилання ОСОБА_1 на відсутність у працівників поліції підстав пропонувати йому проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Безпідставними є також доводи апелянта про незалучення свідків під час пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та складання самого адміністративного протоколу, оскільки частиною другою статті 266 КУпАП передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису. Тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. 
Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена обов`язкова наявність двох свідків у випадку відмови водія від огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до положень даного пункту (в редакції Постанови КМУ № 57 від 20.01.2023 року) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів – в присутності двох свідків – складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Враховуючи, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду проводилася з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то були відсутні підстави для залучення свідків.
Посилання апеляційної скарги на те, що в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові суду не зазначено технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки це не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, до того ж у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис (БК471336, БК 474181) та на самому відеозаписі з боді-камери зафіксовано як інспектор поліції роз`яснював ОСОБА_1 , що його відмова від проходження огляду зафіксована на нагрудний відеореєстратор 474181 (22:11:47-22:11:51).
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.
З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць