ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року	Львів	Справа № 300/5161/24 пров. № А/857/25462/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Гінди О.М., Ніколіна В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі №300/5161/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордера про надання правничої допомоги діє адвокат Кантор Анна Олегівна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити з 01.03.2024 відповідний перерахунок з урахуванням індексації пенсії за 2022, 2023, 2024 роки і виплату проіндексованої пенсії, з урахуванням виплачених сум (головуючий суддя першої інстанції Чуприна О.В., місце ухвалення – м. Івано-Франківськ, за правилами спрощеного позовного провадження, дата складання повного тексту – 16.09.2024),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення індексації пенсії позивачу шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11; у розмірі 1,14; у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.03.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV, який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22.02.2021 за №127, у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 за №118, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 за №168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24.02.2024 за №185 та у зв`язку з цим провести виплату недотриманих сум пенсії, з застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати в розмірі 12 692,78 гривень та у зв`язку зі вказаним провести перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсії.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу з 24.09.2020 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 за (далі Закон №1058-IV). Як зазначає позивач, 23.05.2024 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з скаргою (номер звернення ВЕБ-09001-Ф-С-24-089150), в якій просив провести перерахунок пенсії та застосувати показник середньомісячної заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017-2019 роки, згідно частини 2 статті 40 Закону №1058-IV. 17.06.2024 ОСОБА_1 отримав відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за змістом якої повідомлено, що при призначені пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати за 2017-2019 роки в розмірі 7 763,17 гривень, а середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав 44 785,88 гривень (7 763,17 гривень х 5,76902, де 7 763,17 - показник середньої заробітної плати за 2017-2019 роки, а 5,76902 індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку), розмір пенсії складав 17 690,00 гривень. У зазначеній відповіді орган пенсійного забезпечення вказав, що позивачу проведено індексацію пенсії з урахуванням базової зарплати 7 405,00 гривень (3 764,40 х 1,171 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197) збільшеної на 7,96 %, тобто 7 994,47 гривень (7 405,03 гривень х 1,0796), внаслідок чого середньомісячний заробіток позивача для обчислення пенсії становить 46 120,26 гривень: 7994,47 гривень (проіндексований показник середньої заробітної плати) х 5,76902 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку), розмір пенсії позивача (враховуючи індексацію та зміну прожиткового мінімуму) з 01.03.2024 склав 18 989,08 гривень а саме: 18 871,03 гривень розмір пенсії за віком (46120,26 x 0,40917, де 46120,26 середньомісячний заробіток для обчислення пенсій, а 0,40917 коефіцієнт стажу).
Однак, на переконання позивача, відповідач не провів індексацію пенсії позивача шляхом послідовного збільшення показника середньомісячної заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV. Позивач вважає, що якщо б індексацію було проведено згідно частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV, то враховуючи послідовність коефіцієнтів збільшення зарплати згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22.02.2021 за №127 (далі Постанова №127) - 1,11 за 2021 рік, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022за№118 (далі Постанова №118) - 1,14 за 2022 рік, пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 за №168 (далі Постанова №168) - 1,197 за 2023 рік, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24.02.2024 за №185 (далі Постанова №185) - 1,0796 за 2024 рік, шляхом множення коефіцієнтів років, які передували року проведення індексації мав б бути отриманий коефіцієнт 1,635. Тоді, на переконання позивача, середня зарплата для розрахунку пенсії після індексації склала б: 7 763,17 х 1,635 = 12 694,74 гривень.
Позивач вказує, що згідно вихідних даних листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області показник середньої зарплати при призначенні йому пенсій складав: 7 763,17 гривень, з врахуванням індексацій 2021 року, розмір проіндексованого показника середньої зарплати мав б становити 8 617,11 гривень (7 763,17х 1,11), в свою чергу, для обчислень індексації 2022 року, мав братись показник проіндексованої середньої зарплати в 2021 році,  розмір проіндексованого показника середньої зарплати в 2022 році мав б становити 9 823,50 гривень (8 617,11,14). В подальшому, для обчислень індексації 2023 року, мав бути застосований показник проіндексованої середньої зарплати в 2022 році, розмір проіндексованого показника середньої зарплати мав становити 11 758,73 гривень (9823,50х 1,197). З врахуванням вказаних обчислень, позивач переконаний, що розмір проіндексованого показника середньої зарплати який необхідно брати за вихідні дані для індексації пенсії в 2024 році мав б становити 12 662,98 гривень (11 758,73 х 1,0796).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі №300/5161/24 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.03.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV, який враховується для обчислення пенсії (за матеріалами пенсійної справи 7763,17 гривень) на коефіцієнт збільшення: у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22.02.2021 за №127; у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 за №118; у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 за №168, у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24.02.2024 за №185, та у зв`язку із вказаним провести перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсії, враховуючи виплачені суми, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Апелянт зазначає, що у випадку призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Розрахунок проведено з урахуванням страхового стажу 40 років 11 місяців 11 днів, коефіцієнт страхового стажу – 0,40917. Заробітна плата обчислена за період 01.07.2000 по 28.12.2019 (згідно з індивідуальними даними в системі персоніфікованого обліку), коефіцієнт заробітку — 5,76902. При призначені пенсії ОСОБА_1 було застосовано показник середньої заробітної плати за 2017 - 2019 роки в розмірі 7763,17 грн, а середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав — 44785,88 грн. (7763,17 грн х 5,76902, де 7763,17 — показник середньої заробітної плати за 2017 - 2019 роки, а 5,76902 індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку). Розмір пенсії на момент первинного призначення становив — 17120,00 грн., в тому числі: 18325,04 грн - розмір пенсії за віком (44785,88 х 0,40917); 85,60 грн - доплата з понаднормовий стаж (5 років) 
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дата призначення пенсії - 24.09.2020.
При призначенні пенсії ОСОБА_1 у 2020 році, застосовано середню заробітну плату по країні за 2017-2019 роки в сумі 7763,17 грн - відповідно до вимог частини 2 статті 40 Закону.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 17.06.2024, у відповідь на заяву позивача від 23.05.2024, повідомило, що оскільки, при призначенні пенсії позивачу у 2020 році застосовано середню заробітну плату по країні за 2017-2019 роки (7763,17 грн), підстав для індексації пенсії відповідно до Постанов №№251, 127, 118, 168,185 (тобто за 2021-2024 роки) не було, водночас встановлено підвищення 135 грн, 100,00 грн та 100,00 грн.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не проведення індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 з 01.03.2021; 1,14 з 01.03.2022; 1,197 з 01.03.2023 та 1,0796 з 01.03.2024.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом № 1058-IV.
Згідно з положеннями частини 2 статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 124).
Цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 2 Порядку № 124 визначено, що перерахунку підлягають, зокрема, пенсії, обчислені відповідно до Закону № 1058-IV.
Пункт 4 Порядку № 124 визначає формулу обчислення коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Згідно пункту 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону № 1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пункту 4 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Згідно пунктів 6, 7 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону № 1058-IV на дату проведення перерахунку.
Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується під час проведення наступних перерахунків пенсій.
Абзацом 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі Постанова № 127) передбачено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова № 118) у 2022 році перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» передбачено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
Пунктом 1 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення у 2022 - 2024 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема:
у 2021 році 1,11 згідно з постановою № 127
у 2022 році - 1,14 згідно з постановою №118.
у 2023 році - 1,197 згідно із постановою №168;
у 2024 році - 1,0796 згідно з постановою №185.
Таким чином, індексація пенсій у 2021-2024 роках повинна проводитись відповідно до постанови №127, №118, №168, №185, Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796, відповідно.
Як встановлено судом першої інстанції, що позивачу відповідні надбавки до пенсії виплачуються в розмірах, визначених Постановами КМУ від 22.02.2021 р. № 127 - 100 грн., № 118 від 16.02.2022 р. - 135 грн., № 168 від 24.02.2023 р. - 100 грн., № 185 від 23.02.2024 р. - 100 грн.
Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.
Так, пунктом 2 Постанови № 127 встановлено, що якщо пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV за зверненнями, які надійшли по 31 грудня 2020 р. включно, не підвищувалися відповідно до пункту 1 цієї постанови, а також не підвищувалися із січня по липень 2021 р. включно у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої та частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пункту 4 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», з 1 липня 2021 р. до таких пенсій установлюється щомісячна доплата в розмірі 100 гривень у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до законодавства.
Аналогічні положення передбачені пунктом 4 Постанови № 118 (доплата 135 грн.) та пунктом 6 Постанови № 168 (доплата 100 грн.).
Отже, наведені положення постанов №№ 127, 118, 168 не свідчать про те, що пенсії, призначені за зверненнями які надійшли до 31 грудня відповідного року, не підлягають перерахунку. Вказаними нормами врегульовано виплату щомісячних доплат до пенсій, у випадку нездійснення підвищення пенсій за зверненнями, що надійшли до 31 грудня відповідного року. А самі випадки нездійснення перерахунку пенсії, визначаються Порядком № 124.
Крім того, всупереч застосованому відповідачем тлумаченню норм Порядку № 124 та постанов №№ 127, 118, 168 перерахунок (індексація) пенсій на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Даний показник щороку визначається Кабінетом Міністрів (у спірному випадку постановами №№ 127, 118, 168, 185).
Будь-якого іншого способу проведення індексації норми статті 42 Закону № 1058-IV, Порядку № 124, постанов №№ 127, 118, 168, 185 не містять, зокрема і обмежень проведення індексації особам, середньомісячний заробіток яких для обчислення пенсії перевищував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні для проведення перерахунку на відповідний рік.
З огляду на це, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що дії відповідача щодо надбавки до пенсії виплачені в розмірах, визначених Постановами КМУ від 22.02.2021 р. № 127 - 100 грн., № 118 від 16.02.2022 р. - 135 грн., № 168 від 24.02.2023 р. - 100 грн., № 185 від 23.02.2024 р. - 100 грн. є протиправними.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянтів з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі №300/5161/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін