КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року                                                                                                      місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 758/15510/24
номер провадження: 22-ц/824/5945/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у складі судді Гребенюка В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просила встановити факт батьківства, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства - передано за підсудністю на розгляд Чугуївського міського суду Харківської області.
Не погоджуючись з ухвалою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до Подільського районного суду міста Києва для продовження розгляду, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку із війною ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_3 переїхала та наразі проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками внутрішньо переміщених осіб.
Вказує, що раніше вона дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Проте вона тривалий час вже там не проживає. Зокрема, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 липня 2021 року у справі №621/387/20, яке було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, її було позбавлено права користування будинком, та на підставі цього рішення її було знято з реєстрації за цією адресою. Згодом було знято з реєстрації також її доньку ОСОБА_3 за заявою власника, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 21 червня 2023 року №01-14/1955.
Зазначає, що за іншою адресою вона та її донька не реєструвались, оскільки не мають власного житла. Наразі вона проживає разом із донькою у місті Києві, працює та винаймає житло.
Наголошує, що у своїй заяві вона надала суду копії довідок внутрішньо переміщених осіб та вказувала, що мала адресу останньої минулої реєстрації у Харківській області. Тобто зазначала, що реєстрація місця проживання у Харківській області вже відсутня. Суддя першої інстанції посилався у своїй ухвалі на довідку внутрішньо переміщених осіб, але вказав що для визначення підсудності значення має лише факт реєстрації місця проживання. Проте суддя не перевірив відомості про реєстрацію за даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїне скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак суддя першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Зміївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просила встановити факт батьківства, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У заяві ОСОБА_1 вказала, що адресою фактичного місця проживання є: АДРЕСА_3 . Адреса останньої реєстрації: АДРЕСА_4 
Відповідно до довідки від 15 вересня 2022 року №3007-5002130476 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_5 (а.с.12). 
Аналогічні відомості про зареєстроване місце реєстрації містяться у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7).
Передаючи справу на розгляд до Чугуївського міського суду Харківської області, суддя першої інстанції виходив із того, що будь-яких доказів реєстрації місця проживання заявника в Подільському районі міста Києва на час пред`явлення заяви до суду, останньою не надано, тому суддя прийшов до висновку про відсутність правових підстав для розгляду даної цивільної справи Подільським районним судом міста Києва, а тому дана справа підлягає направленню для розгляду до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання заявниці.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.2 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.
У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст.5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказувала, зокрема, на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Відповідно до довідки від 15 вересня 2022 року №3007-5002130476 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_6 (а.с.12).
За таких обставин, ОСОБА_1 має право, як внутрішньо переміщена особа, місце перебування якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_6 , що територіально відноситься до Подільського району міста Києва, подавати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення до суду за місцем реєстрації її перебування.
Наведене у свою чергу свідчить про підсудність даної справи Подільському районному суду міста Києва.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що суддя першої інстанції, пославшись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21, не врахував, що такі висновки не є релевантними до процесуального питання щодо визначення підсудності у даній справі, оскільки на відміну від висновків, викладених у вказаній постанові Верховного Суду, при визначенні підсудності у даній справі необхідно враховувати Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», який є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб.
Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а оскаржувана ухвала судді першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для провадження розгляду до Подільського районного суду міста Києва.
Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Головуючий 
 
Судді: