ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 червня 2025 року           справа №360/1367/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 360/1367/24 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних заяв від 19.11.2024 року, від 26.11.2024 року, 28.11.2024 року, просила: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.06.2024 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію за вислугу років з дня звернення, тобто з 14.06.2024 року, зарахувавши до вислуги років період роботи в Центральній міській лікарні ім. Тітова м. Лисичанська з 26.09.2002 року по 19.09.2005 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року позов задоволено: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.06.2024 року № 024550005918 про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити позивачу пенсію за вислугу років, відповідно до заяви від 14.06.2024 року, зарахувавши до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення позивачу пенсії за вислугу років, період з 26.09.2002 року по 19.09.2005 року.  
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт вважає, що позивач на час звернення із заявою від 14.06.2024 року про призначення пенсії за вислугу років не мала станом на 11.10.2017 року необхідного спеціального стажу роботи 26 років 6 місяців. Тобто, відсутні законні підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону № 1788 та розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який надіслав матеріали справи, які сформовані в електронній формі та частково в паперовій формі.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 14.06.2024 року звернулась із заявою до територіального органу пенсійного фонду України про призначення пенсії за вислугу років.
Цю заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.06.2024 №072150012329 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років, передбаченого статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Спірне рішення обґрунтовано наступним.
Вік заявниці 56 років,  страховий стаж заявниці становить 34 роки 9 місяців 17 днів, необхідний стаж за вислугу років становить 26 років 6 місяців, стаж заявниці за вислугу років становить: 24 роки 7 місяців 12 днів, заявниця не працює. 
До загального страхового стажу не зараховано період роботи в Центральній міській лікарні ім.Тітова м.Лисичанськ з 01.01.2004 по 22.07.2004, зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки за вказаний період відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України у даних індивідуальних відомостей про застраховану особу. 
До стажу за вислугу років зараховано період з 08.09.2000 по 25.09.2002 згідно відомостей звітний рік по БСВ даних індивідуальних відомостей про застраховану особу. 
До стажу за вислугу років не зараховано період роботи в Центральній міській лікарні ім.Тітова м.Лисичанськ з 26.09.2002 по 19.09.2005, зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки за вказаний період відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України у даних індивідуальних відомостей про застраховану особу по ЄДРПОУ 25370548 Комунальна установа «Територіальне медичне об`єднання м.Лисичанськ».
За трудовою книжкою позивача в період з 08.09.2000 по 15.05.2024, що підтверджено наказом про звільнення від 15.05.2024 № 227-к, остання працювала на посаді акушера в Центральній міській лікарні ім. Тітова (Об`єднана загальноміська жіноча консультація ТМО м.Лисичанська при ЦМЛ ім.Тітова, Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Лисичанська багатопрофільна лікарня»).
За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.09.1999 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина - ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки №115 від 25.09.2002, виданої Комунальною установою «Територіальне медичне об`єднання м.Лисичанськ» Лисичанська комунальна лікувально - профілактична установа «Міська дитяча лікарня» про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 27.09.2002 року по 26.09.2003 рокц потребує домашнього догляду.
За довідкою №110 від 18.09.2003, виданою Комунальною установою «Територіальне медичне об`єднання м.Лисичанськ» Лисичанська комунальна лікувально - профілактична установа «Міська дитяча лікарня» про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 27.09.2003 по 26.09.2004 потребує домашнього догляду.  
Згідно з довідкою №63 від 23.09.2004, виданою Комунальною установою «Територіальне медичне об`єднання м.Лисичанськ» Лисичанська комунальна лікувально - профілактична установа «Міська дитяча лікарня» про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.09.2004 по 26.09.2005 потребує домашнього догляду.
Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 14.05.2019 № 65/976 правонаступником Лисичанської комунальної лікувально - профілактичної установи «Міська дитяча лікарня» є Лисичанська комунальна лікувально - профілактична установа Центральна міська лікарня імені Титова. 
Згідно з довідкою  КНП Лисичанської міської ради Луганської області «Лисичанська багатопрофільна лікарня» від 03.06.2024 № 688 архівні документи, зокрема, накази про надання відпусток по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного, 6-річного віку, залишились на підприємстві, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, внаслідок чого відсутня змога у їх наданні.    
Довідкою форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно позивача підтверджується, що період з 2000 по 2002 - час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення кожною дитиною 3-річного віку (код підстави ЗПЗ056Ж1), період з 2002 по 2004  - час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення кожною дитиною 6-річного віку за висновком медичного закладу (підстава зарахування трудового стажу наведена в цьому Додатку за рекомендацією Міністерства праці та соціальної політики України на основі частини другої статті 181 КзпП України) (код підстави ЗПЗ056Ж2).
Отже, період знаходження позивача з 26.09.2002 року по 19.09.2005 року у відпустці без збереження заробітної плати як матері, у якої дитина потребує домашнього догляду, тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується довідками про потребу догляду та довідкою форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Цей період відповідачем не зараховано до стажу за вислугу років, оскільки за спірний період відсутня інформація про сплату внесків до пенсійного фонду України у даних індивідуальних відомостей про застраховану особу по ЄДРПОУ 25370548 «Комунальна установа «Територіальне медичне об`єднання м.Лисичанськ».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.
За ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно із частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
За п. 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
За п.п. 1, 2, 4, 5 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; документи про місце проживання (реєстрації) особи; документи, які засвідчують особливий статус особи.
За п. 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник сервісного центру:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1) створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
За п. 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Згідно з ч. 2 статті 82 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Отже, відмовляючи особі в призначенні/перерахунку пенсії, орган, що призначає/перераховує пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до страхового чи пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.
За ч.ч. 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з п.2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». 
За п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» набрав чинності 11.10.2017.
Згідно з п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців. 
За ст. 7 Закону Закон № 1788 пенсії за вислугу років призначаються лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії. 
Зміст Розділу ІІ «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік закладів і установ) в частині «Найменування закладів і установ» містить зазначення: «Лікарняні  заклади, лікувально-профілактичні заклади  особливого типу, лікувально-трудові профілакторії,  амбулаторно-поліклінічні  заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної  допомоги,  заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні  заклади, установи  з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри, а в частині «Найменування посад» містить зазначення «лікарі  та  середній  медичний  персонал (незалежно від найменування посад)».
Зміст пункту 2 «Примітки» цього нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених відповідним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Право на набуття пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом «е» статті 55 Закону №1788, пов`язане не тільки з місцем роботи - закладом охорони здоров`я, а й з посадою, яку обіймає працівник, - лікарі та середній медичний персонал.
Згідно з ч. 1 розділу 2 «Охорона здоров`я» Переліку № 909 право виходу на пенсію за вислугу років мають, зокрема, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).
Питання, що посада «акушер» відноситься до середнього медичного персоналу не є спірним під час розгляду даної справи.
До спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті  55 Закону № 1788 та «Прикінцевих положень» Закону № 1058 позивача зараховано спеціальний стаж станом на 11.10.2017, що складає 24 роки 07 місяців 12 днів, що не заперечується відповідачем. При цьому, період з 26.09.2002 по 19.09.2005, у який позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати як матір, якщо дитина потребує домашнього догляду, тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, відповідачем не зараховано, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду України підприємством, де працювала позивач.
За ч. 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту «ж» ч. 3 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також, зокрема, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Згідно з ч. 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Відпустка без збереження заробітної плати, згідно із частиною шостою статті 179 Кодексу законів про працю України, надається у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, одному з батьків дитини в обов`язковому порядку тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.
За ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За п. 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідач період відпустки. по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку не зарахував до стажу за вислугу років позивача через несплату страхових внесків.
Матеріалами справи підтверджується перебування позивача у спірний період, а саме з 26.09.2002 по 19.09.2005, у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шести років.
Згідно зі ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Суд враховує, що відпустка по догляду за дитиною від трьох років і до досягнення нею шестирічного віку надається без збереження заробітної плати і, як наслідок, страхові внески страхувальник за застраховану особу не сплачує.
За пп. 4 пункту 3-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 1 січня 2004 року до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Періоди догляду особою за дитиною до досягнення нею шести річного віку підлягають зарахуванню до стажу роботи за спеціальністю відповідно до листа/роз`яснення Пенсійного фонду України від 25.06.2008 №10842/02-10 «Щодо зарахування до стажу роботи періоду догляду за дитиною», за змістом якого визначено, що згідно із статтею 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (у разі якщо дитина потребує домашнього догляду, на підставі медичного висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Крім того, час догляду за дитиною у період до 01.01.2004 зараховується до страхового стажу непрацюючій матері чи працюючій особі, якій у встановленому законом порядку надана відповідна відпустка по догляду за дитиною до 3 та 6 річного віку.
Починаючи з 01.01.2004 час неоплачуваної відпустки по догляду за дитиною з 3-х до 6 років не зараховується до страхового стажу.
Щодо обчислення спеціального і пільгового стажу, то до спеціального й пільгового стажу, то до цього стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3- і 6- річного віку (у разі оформлення відповідної відпустки). 
Крім того, страховий стаж для визначення розміру пенсії обчислюється у вищезазначеному порядку (прим. тобто не зараховується до страхового стажу).
Отже, пенсійним фондом України надано роз`яснення своїм територіальним самостійним підрозділам про те, що до вислуги років період догляду за дитиною, яка за медичними документами потребувала такого догляду, зараховується до спеціального стажу-вислуги років, але виключно до досягнення дитиною 6 річного віку.
Період роботи позивача, щодо якого виник спір, відноситься до спеціального трудового стажу, передбаченого статтею 55 Закону № 1788-ХІІ, тому підлягає врахуванню до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ч. 2 статті 181 Кодексу законів про працю України.
Отже, загальний стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону № 1788 станом на 01.10.2017 року складає понад 27 повних років (24 роки 7 місяців 12 днів зарахованих відповідачем добровільно та 2 роки 11 місяців 19 днів).
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.06.2024 року №072150012329 про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити позивачу пенсію за вислугу років, відповідно до заяви від 14.06.2024 року, зарахувавши до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення позивачу пенсії за вислугу років, період з 26.09.2002 року по 19.09.2005 року.   
При цьому, суд першої інстанції допустив технічну помилку в тексті рішення, в тому числі й резолютивної частині в зазначенні номеру спірного рішення відповідача, оскільки зазначив «№ 024550005918», замість «№ 072150012329», що суд апеляційної інстанції розцінює як описку, порядок виправлення якої судом першої інстанції, передбачений ст. 253 КАС України.
Допущення судом першої інстанції в цій частині саме описки підтверджується описовою та мотивувальною частиною рішення суду, та матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 360/1367/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 19 червня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           Т.Г. Гаврищук

                                                                                                  І.В. Сіваченко