ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року                              м.Дніпро                             Справа №  911/1037/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:                                          Чус О.В.,   Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:       не з`явився
від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   
Товариства з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської   області   від 29.08.2024 р. 
( суддя   Ліпинський О.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 09.09.2024 р. ) 
у справі
за позовом:  
Західного міжобласного територіального відділення 
Антимонопольного комітету України, 
м. Львів
до  
Товариства з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест", 
м. Дніпро
про стягнення штрафу та пені, в розмірі 544 000,00 грн.       
    
                                                                                ВСТАНОВИВ:
1.      Короткий зміст позовних  вимог.

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШБУДІНВЕСТ", про стягнення 272 000,00 грн. штрафу та 272 000,00 грн. пені.
Позовні вимоги обґрунтовані несплатою Відповідачем штрафу, нарахованого відповідно до рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/81-р/к від 27.08.2020 р., про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області  від 29.08.2024 р.   у справі  №  911/1037/24  позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШБУДІНВЕСТ" в дохід Державного бюджету України 272 000,00 грн. штрафу та 272 000,00 грн. пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШБУДІНВЕСТ" на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України   8 160,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3.      Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест", в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
4.     Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права України, що призвело до винесення у справі незаконного рішення суду.
При цьому, Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутній наказ Позивача про примусове виконання його рішення. Враховуючи, що позовна заява містить вимогу про стягнення штрафу, то такий наказ не прийнятий, що прямо протирічить вимогам Закону. Враховуючи відсутність такого наказу рішення не вважається таким, що не виконано протягом двох місяців, тобто відсутні підстави для стягнення штрафу в примусовому порядку, при цьому, що судовий порядок стягнення не передбачений Законом взагалі.
Скаржник наголошує на тому, що оскільки відсутній наказ про примусове виконання рішення Позивача, то штраф не вважається таким, що прострочений, тому жодних правових підстав для стягнення пені немає. Згідно вказаного Рішення на Відповідача накладено 4 штрафи за різні порушення ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»           ( далі – Закон ) в сумі по 68 000,00 грн. кожний. Згідно ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Аналіз вищевказаної норми дає прямі підстави стверджувати, що пеня повинна розраховуватись за кожним штрафом окремо, а не на загальну суму штрафу, як то зроблено Позивачем. 
Скаржник зазначає, що з урахуванням правової доктрини, встановленої вимогами ГПК України, процес визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу є безперервним до часу набрання рішенням суду законної сили та зупиняє процесуальні строки нарахування пені. Всупереч цим вимогам, Позивачем здійснювалось нарахування пені в певних проміжках часу згідно поданого ним розрахунку до позовної заяви.
Крім того, згідно рішення Позивача від 27.08.2020 р. № 63/81-р/к встановлені порушення антимонопольного законодавства відбулись у листопаді 2016 року - червні 2017 року. Відповідач вважає, що строк давності притягнення його до відповідальності минув, тому позовні вимоги щодо стягнення штрафу минули, та, відповідно, пені, як похідної штрафної санкції від штрафу. Крім того, аналіз наданих Позивачем до позовної заяви розрахунків дають обґрунтовані підстави стверджувати, що вони здійснені не у відповідності до Рішення і вимог діючого законодавства України.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

     Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1  ст. 263 ГПК України  та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК  України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи  № 911/1037/24.  
Матеріали справи №  911/1037/24  надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.10.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання  на 05.03.2025 р..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2025 р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 09.04.2025 р..
08.04.2025 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої,  у зв`язку з відрядженням  члена колегії -   судді Дарміна М.О., розгляд справи № 911/1037/24 в судовому засіданні не відбувся.
У зв`язку із усуненням обставин, пов`язаних з неможливістю проведення судового засідання 09.04.2025 р., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 р. у справі № 911/1037/24 призначено в судове засідання на 06.08.2025 р..
         Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
         Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.            
У судовому засіданні 06.08.2025 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.     Встановлені судом обставини справи.

Рішенням адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/21-р/к від 27.08.2020 р. визнано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "МАШБУДІНВЕСТ" вчинено порушення, передбачене пунктом 1 ст. 50 та пунктом 4 частини другої ст. 6 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торів, а саме участі в конкурсних Торгах 1, 2, 3, 4   на закупівлю “Рама бокова, балка надресорна” “Код ДК 021-2015 ( СРV ) : 34630000-2 – Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху”.
За вказані порушення на Відповідача накладено штраф в загальному розмірі 272   000,00 грн. ( по 68  000,00 грн. за кожне з чотирьох порушень ).
26.10.2020 р. рішення адміністративної колегії № 63/21-р/к від 27.08.2020 р. надіслано ТОВ "МАШБУДІНВЕСТ" з повідомленням   № 63-02/4521, однак лист повернувся до відправника з відміткою відповідальної особи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".
Інформація про прийняте рішення адміністративної колегії Західного міжобласного   територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/21-р/к від 27.08.2020 р. була оприлюднена в газеті Кабінету Міністрів України “Урядовий кур`єр” № 254(6868) від 31.12.2020   р..
Рішенням Господарського суду Львівської області   від 08.11.2021 р. у справі         № 914/3411/20 за позовом   Акціонерного товариства   «Кременчуцький сталеливарний завод» до    Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача   Товариства з обмеженою відповідальністю     “Машбудінвест” про     визнання недійсним рішення № 63/81-р/к від 27.08.2020 р., яке набрало чинності 19.11.2021 р. -   в задоволенні позову було відмовлено.
На час вирішення спору у суді, Відповідач доказів сплати штрафу в розмірі 272 200,00 грн. не надав.
ТОВ "МАШБУДІНВЕСТ" вказані суми штрафу та пені в добровільному порядку не сплатив, що й стало причинною виникнення спору.
Позивач звернувся з позовною заявою до суду та просив стягнути з Відповідача, штраф у розмірі 272 000,00 грн. Крім того, Позивачем на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахована пеня в розмірі 272 000,00 грн. Позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення сплати штрафу з 13.03.2021  р. по 31.01.2022 р. ( з урахуванням зупинення її нарахування на час розгляду господарським судом ) в загальному розмірі   718 080,00 грн. Разом із тим, оскільки в силу вимог закону розмір пені не може перевищувати розміру накладеного штрафу, Позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 272   000,00 грн.
Відповідач відзив на позов до суду першої інстанції не подав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його Електронний кабінет ( а. с. 73 ).
        За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Частиною першої ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
Відповідно до ст. 51 цього Закону порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За частиною третьою ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
26.10.2020 р. рішення адміністративної колегії № 63/21-р/к від 27.08.2020 р. надіслано Відповідачу з повідомленням   № 63-02/4521, однак лист повернувся до відправника з відміткою відповідальної особи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".
Частиною першою ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення ( витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі ), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене Відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Інформація про прийняте рішення адміністративної колегії Західного міжобласного   територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/21-р/к від 27.08.2020 р. оприлюднена в газеті Кабінету Міністрів України “Урядовий кур`єр” № 254 (6868) від 31.12.2020   р..
Частиною першою ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Враховуючи вимоги ст. 253, 254 ЦК України, рішення адміністративної колегії № 63/21-р/к від 27.08.2020 р. слід вважати врученим Відповідачу 11.01.2021 р., а останнім днем строку для сплати штрафу та оскарження зазначеного рішення, є 12.03.2021 р..   
Рішенням Господарського суду Львівської області   від 08.11.2021 р. у справі         № 914/3411/20 за позовом   Акціонерного товариства   Кременчуцький сталеливарний завод до         Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача   Товариства з обмеженою відповідальністю     “Машбудінвест” про     визнання недійсним рішення № 63/81-р/к від 27.08.2020 р., яке набрало чинності 19.11.2021 р.     -   в задоволенні позову відмовлено.
На час вирішення спору у суді, Відповідач доказів сплати штрафу в розмірі 272 200,00 грн. не надав.
Відповідно до частини п`ятої ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення сплати штрафу з 13.03.2021 р. по 31.01.2022 р. ( з урахуванням зупинення її нарахування на час розгляду господарським судом ) в загальному розмірі   718 080,00 грн.
Разом із тим, оскільки в силу вимог закону розмір пені не може перевищувати розміру накладеного штрафу, Позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 272   000,00 грн.
Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” в редакції, яка була чинна на час прийняття рішення № 63/81-р/к від 27.08.2020 р., у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.
Ст. 25 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, в редакції, яка була чинна на час прийняття рішення № 63/81-р/к від 27.08.2020 р., передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 272 000,00 грн. та пені в сумі 272 000,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування       судового рішення   місцевого господарського суду,   оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення   підлягає  залишенню без змін.

10.   Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест" -залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської   області   від 29.08.2024 р. у справі  № 911/1037/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право  касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

Повний текст постанови складено  07.08.2025 р.

Головуючий суддя                                                                                                                                             І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                                                                                                                        О.В. Чус
        Суддя                                                                                                                                                             М.О. Дармін