УХВАЛА
28 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 552/2486/22 
провадження № 61-8842ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу, яку від імені Харківської обласної прокуратури підписав Кравченко Андрій Григорович, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року
 
у цивільній справі за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області в інтересах Харківської обласної державної адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Десятниченко Ірина Вікторівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гнилицька Тетяна Вікторівна про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки,
 
постановив ухвалу про наступне:
 
1.                 11 липня 2025 року Кравченко А. Г. від імені Харківської обласної прокуратури підписав та подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 552/2486/22.
 
2.                 Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав. 
 
3.                 Касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника (частина третя статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)).
 
4.                 На підтвердження своїх повноважень Кравченко А. Г. до касаційної скарги додав довіреність, якою керівник Харківської обласної прокуратури Лимар В. Л.в порядку передоручення уповноважив його представляти інтереси Харківської обласної прокуратури в судах України.На підтвердження повноважень Лимара В. Л. до касаційної скарги додано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інших документів не надано.
 
5.                 Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК). Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК).
 
6.                 Частиною четвертою статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
 
7.                 Підписуючи касаційну скаргу від імені Харківської обласної прокуратури, 
Кравченко А. Г. діяв не як її представник, яким для юридичної особи може бути тільки адвокат. У Верховного Суду немає підтверджень того, що 
Кравченко А. Г. є адвокатом. Однак належних доказів того, що він діяв у порядку самопредставництва Харківської обласної прокуратури у суду теж немає.
 
8.                 Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК).
 
9.                 Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
 
10.             Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) (див. постанову Верховного Суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23).
 
11.             За змістом касаційної скарги та доданих до неї матеріалів 
Кравченко А. Г. не є керівником Харківської обласної прокуратури. У такому разі його повноваження діяти від імені Харківської обласної прокуратури у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У суду відсутня інформація про те, що Кравченко А. Г. має право діяти у порядку самопредставництва Харківської обласної прокуратурина підставі саме вказаних актів. 
 
12.             Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року         № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20).
 
13.             Разом з тим, постановою Великої Палати Верховного Суду 
від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23 уточнено попередній висновок та зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).
 
14.             Отже, за наявності інформації щодо такої особи в ЄДР, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 58 ЦПК, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з ЄДР як на достовірні.
 
15.             Визначених відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК документів, які можуть підтвердити повноваження діяти від імені Харківської обласної прокуратуриКравченком А. Г. не надано, як і відомостей з ЄДР щодо нього. 
 
16.             Таким чином, входження до кола власне трудових обов`язків 
Кравченка А. Г. здійснення самопредставництва Харківської обласної прокуратурине підтверджено. 
 
17.             Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено (пункт 1 частини четвертої статті 393 ЦПК).
 
18.             Оскільки касаційну скаргу підписала особа, яка не мала права її підписувати, цю скаргу слід повернути.
 
19.             Вказане не перешкоджає повторному зверненню до суду з касаційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 260, 261, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Касаційну скаргу, яку від імені Харківської обласної прокуратури підписав Кравченко Андрій Григорович, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі № 552/2486/22 повернути особі, яка її подала. 
 
2.                 Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а також особі, яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко