УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2025року
м. Київ
cправа № 740/2246/24
провадження № 51 - 3416 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня                2025 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 4. КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2022 року і остаточно  ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. На підставі ст. 72 ч. 3 КК України покарання у виді штрафу вирішено виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням їй іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців з покладенням на неї певних обов`язків, передбачених                       ст. 76 КК України.
Вироком Чернігівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора. Вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким  ОСОБА_5 призначено покарання за ст. 185 ч. 4, ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднано невідбуте покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2022 року і остаточно  ОСОБА_5 призначено покарання із застосуванням  ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та у виді штрафу в розмірі                                                           1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 72 ч. 3 КК України покарання у виді штрафу вирішено виконувати самостійно. Врешті вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
Так, прокурор у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 414 КПК України.
У поданій касаційній скарзі прокурор також не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду в силу ст. 420 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом. При цьому не вказує і які доводи апеляційної скарги прокурора в порядку ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копії касаційної скарги з додатками до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не додано 1 примірника копії касаційної скарги та додатків до неї).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.
Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк
для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3