КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Апеляційне провадження                                                               Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/10342/2025                                      
  
                                                       П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

 
 
м. Київ                                                                                                 Справа № 359/13440/24
 
22 серпня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого   судді:   Кафідової О.В.
                       суддів:   Оніщука М.І.         
                                      Шебуєвої В.А.
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту,-
в с т а н о в и в:
12 грудня 2024 року ТОВ «Бізнес позика»  звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 02.03.2024 року відповідачу було направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 491718-КС-001 про надання кредиту.
02.03.2024 року відповідач, прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 491718-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Позивачем було направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону НОМЕР_1 , котрий відповідачем було введено/відправлено.
Зазначає, що 02.03.2024 року між ТОВ «Бізнес позика»  та відповідачем було укладено Договір № 491718-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Вказує на те, що відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика»   надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.
Зазначає, що згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
Вказує на те, що ТОВ «Бізнес позика»  свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 , проте відповідач не виконав умови договору у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 86 854,50 грн., яка складається з: 20 000,00 грн. тіло кредиту, 63 854,50 грн. проценти та 3 000,00 грн. комісія.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 86 854,50 грн. 
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року позов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» борг за договором про надання споживчого кредиту №491718-КС-001 від 2 березня 2024 року в розмірі 51960 гривень 00 копійок.
У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу в більшому розмірі відмовлено.
Не погоджуючись з заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року, 10 квітня 2025 року представник позивача ТОВ «Бізнес позика» адвокат Клименко Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що відсотки по кредитному договору №491718-КС-001 нараховані в межах строку дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам Цивільного кодексу України, умовам договору про надання кредиту та правилам.
Вказує на те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином умови договору, зокрема п. 21,2.2,2.3,2.4,2.5,2.7.
Звертає увагу на те, що у п.3.2.2. договору сторони погоди, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
 Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що 02 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено Договір № 491718-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів  ТОВ «Бізнес Позика».
Згідно з умовами Договору кредиту строк, на який надається кредит - 24 тижні, комісія за надання кредиту - 3 000,00 стандартна процентна ставка в день 2,00%. Термін дії договору до 17.08.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 51 960,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 9127,54 %. 
Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. (п. 3.2)
У разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. (п. 3.2.1.)
Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. (п. 3.2.2.)
У п. 3.2.3 сторони погодили графік платежів.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 26.11.2024 у відповідача наявна заборгованість за Договором № 491718-КС-001 про надання кредиту в розмірі 86 854,50 грн., яка складається з: 20 000,00 грн. тіло кредиту, 63 854,50 грн. проценти та 3 000,00 грн. комісія.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що  в матеріалах цивільної справи міститься також виконаний позивачем письмовий розрахунок (а.с.20-23), зі змісту якого вбачається, що розмір боргу по сплаті процентів за користування кредитом становить 63854 гривні 50 копійок. Достовірність цього доказу спростовується пропозицією (офертою) укласти договір про надання споживчого кредиту №491718-КС-001 від 2 березня 2024 року (а.с.40-49), прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти договір про надання споживчого кредиту №491718-КС-001 від 2 березня 2024 року (а.с.50-59) та паспортом споживчого кредиту (а.с.25-29), зі змісту яких вбачається, що максимальний розмір боргу відповідача по сплаті процентів за користування кредитом може становити лише 28960 гривень 00 копійок. Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що виконаний позивачем письмовий розрахунок не узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), зі змісту якої вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Прострочення виконання позичальником зобов`язання з повернення кредиту є підставою лише для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України. Адже регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними в його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, то регулятивні норми ст.10561 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена також в п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.
Так, згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Частиною1 ст. 1048 ЦК України врегульовано правовідносини, щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.
Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в Постанові від 23.05.2018 по справі №910/1238/17.
Однак, не правильно ототожнювати зміну процентної ставки зі зниженою на стандартну і нарахування процентів за неправомірне користування чужими коштами, як це визначено ст. 625 ЦК України.
Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто, проценти, які нараховуються після спливу строку кредитування, є процентами, які кредитор (позикодавець) має право стягнути з позичальника на підставі ст. 625 ЦК України, є процентами, які нараховуються після спливу строку кредитування і лише у випадку прострочення виконання основного зобов`язання - неповернення суми кредиту за кредитним договором та несплати процентів, нарахованих протягом строку кредитування в строки, визначені в кредитному договорі.
Таким чином, законодавство чітко розрізняє поняття: проценти за користування кредитом - як проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у кредитному договорі та під якими розуміються проценти за правомірне користування кредитними коштами, розмір яких визначається в кредитному договорі та проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.
Відповідно, враховуючи вищезазначену різну правову природу вказаних процентів, вони не є тотожними за своєю суттю, а відтак, це обумовлює різні правові наслідки можливості їх нарахування та обов`язковості їх нарахування кредитором та сплати боржником.
Як встановлено судом, укладаючи договір сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі  20 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика". Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: вдень 1,14874498, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк дії Договору: до 17.08.2024 року. Орієнтовна вартість наданого кредиту: 51 960,00 грн.
Разом з тим, згідно з п. 3.2.2 Договору сторони домовились, що  у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, який наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. (п. 3.2.2.)
У п. 3.2.3 сторони погодили графік платежів.
Згідно графіку платежів відповідач мав зробити перший платіж 16.03.2024 року, у розмірі 4 330,00 грн., однак платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 17.03.2023 почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня - 24.03.2024  почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці - у відповідності до пункту 3.2.2 Договору.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача необхідно стягувати лише частину відсотків за користування кредитними коштами, оскільки позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору, який був встановлений умовами Договору № 491718-КС-001 про надання кредиту від 02.03.2024 і закінчувався 17.08.2024.
Отже загальний розмірі процентів, що підлягає сплаті за користування коштами на умовах договору становить - 63 854,50 грн.
 Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційними скарги про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача проценти за користування кредитом у загальному розмірі 63 854,50 грн
При цьому, слід зазначити, що не дивлячись на оскарження та перегляд судового рішення лише в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам, рішення слід скасувати повністю та ухвалити нове по суті пред`явлених вимог, оскільки у резолютивній частині рішення судом зазначена загальна сума стягнення заборгованості без зазначення її складових, що, у свою чергу, утруднить видачу виконавчого документу.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 20 000 грн., заборгованості по тілу кредиту, 63 854,50 грн. заборгованості по процентам та 3 000,00 грн. заборгованості за комісією.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 059,69 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 263, 367, 368, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича задовольнити.
Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"  (ЄДРПОУ 41084239) 20 000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 63 854,50 грн. заборгованості по процентам та 3 000,00 грн. заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"  (ЄДРПОУ 41084239) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 059,69 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                              Судді: