ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 серпня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/10380/23
провадження № 22-ц/4809/1120/25 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Гончар В. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Панчишина Світлана Станіславівна, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 01 травня 2025 року у складі головуючого судді Кулінки Л. Д.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Панчишина Світлана Станіславівна, в якому просила визначити їй додатковий строк у 60 днів з дня набрання законної сили рішенням суду, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її батька – ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 01 травня 2025 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Кропивницької міського нотаріального округу Панчишиної Світлани Станіславівни, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивачка двічі не з`являлась в судові засідання, жодних клопотань чи заяв щодо неможливості прибуття в судове засідання у визначений судом день та час або заяв про відкладення розгляду справи з наданням відповідних доказів, не подавала. Крім того, суд зазначив, що неявка позивачки перешкоджає розгляду справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воробйов Віктор Вікторович, подала до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали Фортечного районного суду м. Кропивницького від 01 травня 2025 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що висновки суду першої інстанції про залишення позову без розгляду сформульовані виключно з точки зору надмірного формалізму. 
Вказує, що позов надійшов до суду 30 листопада 2023 року, підготовче судове засідання проведено 20 листопада 2024 року. До 20 листопада 2024 року стороною позивача, відповідача та третьою особою проведено всі необхідні процесуальні дії для розгляду справи та встановлення фактичних обставин у справі. 
20 листопада 2024 року представник ОСОБА_4 подав заяву про проведення судового засідання без його участі. Вказує, що сторона позивачки вважала, що подані докази є достатніми для розгляду справи без участі сторін. 
Крім того, представник вказав, що 25 листопада 2024 року його було мобілізовано до лав ЗСУ, і по теперішній час він перебуває на військовій службі. Оскільки можливість отримувати процесуальні документи відсутня через безпосередню участь у бойових діях, він не міг з 25 листопада 2024 року подавати будь-які процесуальні документи. 
Також зазначив, що ОСОБА_1 не зареєстрована в системі "Електронний суд" та процесуальні документи по справі не отримувала.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано, що згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Щодо участі учасників справи в суді апеляційної скарги.
В судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 05 серпня 2025 року, учасники справи не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи (а.с.141-145).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивачка двічі не з`являлась в судові засідання, жодних клопотань чи заяв щодо неможливості прибуття в судове засідання у визначений судом день та час або заяв про відкладення розгляду справи з наданням відповідних доказів, не подавала. При цьому суд зазначив, що така неявка позивачки перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.
Відповідно до положень ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.
При цьому процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду при неповідомленні причин неявки. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.
Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Згідно з вимогами процесуального закону суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Також вказані норми законодавства не містять вказівки і на те, що для визнання неявки в судове засідання повторною попередня неявка повинна бути такою, що відбулася лише з невідомих суду причин, або з причин, що визнані судом неповажними. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідна правова позиція викладена у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17, в якій погоджуючись із судовими рішеннями про залишення позову без розгляду, Верховний Суд зазначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Наслідки у вигляді залишення позову без розгляду настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 29 листопада 2023 року адвокат Воробйов Віктор Вікторович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровоградаі з цим позовом (а.с.1-9).
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 12 годину 00 хвилин 29 лютого 2024 року (а.с.25)
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 лютого 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Кропивницької міського нотаріального округу Панчишиної Світлани Станіславівни належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підготовче засідання відкладено на 10 годину 50 хвилин 20 травня 2024 року (а.с.37-38).
20 травня 2024 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 11 години 00 хвилин 26 серпня 2024 року (а.с.72-73).
Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 11 березня 2025 року (а.с.84).
Представника позивачки адвоката Воробйов В. В. повідомлено належним чином про те, що розгляд справи призначено на 11 годину 00 хвилин 11 березня 2025 року, про що свідчить його особистий підпис в розписці (а.с.85).
Крім того, згідно довідки про доставку електронного документу, ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2024 року доставлено до електронного кабінету ОСОБА_4 22 листопада 2024 року (а.с.87).
В судове засідання, призначене на 11 березня 2025 року позивачка та її представник не з`явились, заяв та клопотань до суду не подавали.
11 березня 2025 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 10 годину 00 хвилин 01 травня 2025 року для повторного виклику сторін (а.с.90).
Згідно довідки про доставку електронного документу, судову повістку про виклик до суду на 10 годину 00 хвилин 01 травня 2025 року доставлено до електронного кабінету представника позивачки адвоката Воробйова В. В. 11 березня 2025 року (а.с.92).
Також Кіровським районним судом м. Кіровограда направлено на адресу позивачки, зазначену у позовній заяві судову повістку про виклик до суду на 10 годину 00 хвилин 01 травня 2025 року (а.с.96).
Поштове відправлення повернулось до суду неврученим Ромашовій Н. П. із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.98).
За встановлених обставин, з урахуванням повторної неявки сторони позивачки, суд першої інстанції залишив позовну заяву Ромашової Н. П. без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що частиною 5 статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням цієї повістки і цій особі.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що адвокат Воробйов В. В., який представляє інтереси позивачки в Кіровському районному суді на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ВА №1067550, був належним чином повідомлений про судові засідання в даній справі, які були призначені на 11 березня 2025 року та 01 травня 2025 року, однак жодних заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без участі сторони позивачки до суду не подавав.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не зареєстрована в системі «Електронний суд» та не отримувала процесуальні документи є безпідставними, оскільки суд першої інстанції направляв судові повістки за адресою позивачки, зазначеною в позовній заяві, а також повідомляв належним чином про судові засідання представника позивачки.
Щодо тверджень адвоката Воробйова В. В. про те, що 24 листопада 2024 року його мобілізовано до лав ЗСУ, та на сьогоднішній день він перебуває на військовій службі, що унеможливлює подавати будь-які процесуальні документи, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).
Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.
Так, до апеляційної скарги представник позивачки надав копію довідки №418 від 24 березня 2025 року про те, що молодший лейтенант ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 20 лютого 2025 року (а.с.112).
Разом з тим, адвокат Воробйов В. В. не був позбавлений можливості подати до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачки, повідомивши при цьому суд, що він перебуває на військовій службі. Крім того, позивачка не була позбавлена можливості скористатись правничою допомогою іншого адвоката, за умов, що її представник не може представляти її інтереси у зв`язку з перебуванням на військовій службі.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції постановлено оскаржену ухвалу з дотриманням норм процесуального права.
З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат  Воробйов Віктор Вікторович, залишити без задоволення. 
Ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 01 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 14.08.2025.
Головуючий С. М. Єгорова
Судді С. І. Мурашко 
О. І. Чельник