ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/324/25 Справа № 712/5896/25 Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Пронька В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

25 липня 2025 року                                                                                                 м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 5.05.2025 р., якою
ОСОБА_1 , який народився 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Борова Харківської обл., громадя-
нина України, військовослужбовця курсанта 8 нав-
чального взводу 7 навчальної роти НОМЕР_1 навчального 
батальйону тимчасового навчального пункту в/ч
НОМЕР_2 , проживає 
АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП та нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., від сплати судового збору звільнений на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 7.03.2025 р. № 351-ОД ОСОБА_1 зарахований на підготовку за програмою базової загальновійськової підготовки до сьомої навчальної роти навчального батальйону тимчасового навчального пункту. 19.04.2025 р. о 18:00 год. командиром 7 навчальної роти 2 навчального батальйону тимчасового навчального пункту ст. л-том ОСОБА_2 виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками можливого вживання алкогольних напоїв. У відділі охорони здоров`я було проведено первинний огляд вищевказаного військовослужбовця, після чого його було направлено до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», з метою проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Згідно висновку № 377 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2025 р. зафіксовано відмову солдата ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що на його думку суд поверхнево розглянув справу, висновки суду не ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
Звертає увагу суду на те, що він не ознайомлений з матеріалами справи, зауважує, що після ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення його захисника, ними буде подана уточнена апеляційна скарга.
Вважає, що в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 – 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. 
Цей перелік є вичерпним та ч. 3 ст. 17320 КУпАП до нього не входить.
Правопорушник ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7.07.1989 р. про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною з урахуванням наступних обставин.
Суд першої інстанції розглянув протокол про адмінправопорушення та ухвалив рішення 5.05.2025 р.
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 14.05.2025 р. подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована в суді 19.05.2025 р.
Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 21.05.2025 р. ОСОБА_1 електронною поштою належним чином сповіщався про час та місце розгляду справи (а. пр. 23), крім того на зазначений апелянтом номер телефону йому було надіслано у додаток Viber повідомлення про час і дату судового засідання суду апеляційної інстанції (а. с. 24).
1.07.2025 р. на адресу електронної пошти, яку вказав апелянт, надіслано дублююче повідомлення про час і дату судового засідання суду апеляційної інстанції, роз`яснено про можливість ознайомлення з матеріалами справи, висловлена пропозицією надати відомості про участь захисника в судовому засіданні.
Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не вчинив дій направлених на ознайомлення з матеріалами справи, укладення договору на надання правової допомоги з адвокатом, ознайомлення з матеріалами справи, але своєчасно отримує повідомлення від суду по справі, однак жодної інформації суду не надав, уточнену апеляційну скаргу не подав, тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали адмінсправи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом. 
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову. 
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Завданням провадження в справах про адмінправопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. ст. 252 та 280 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адмінправопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
У відповідності до диспозиції ч. 3 ст. 17220 КУпАП, адмінвідповідальність за цією статтею настає у випадку розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 о 5:30 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та він діє і на час апеляційного розгляду.
Судом встановлено, що наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 7.03.2025р. № 351-ОД ОСОБА_1 зараховано на підготовку за програмою базової загальновійськової підготовки (1,5 місяці), затвердженою наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 26.11.2024 р. № 207 до 7 навчальної роти 7 навчального батальйону тимчасового навчального пункту. 
19.04.2025 р. о 18:00 год. командиром 7 навчальної роти 2 навчального батальйону тимчасового навчального пункту ст. л-том ОСОБА_2 виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками можливого вживання алкогольних напоїв. У відділі охорони здоров`я було проведено первинний огляд військовослужбовця, після чого його було направлено до КНП «ЧОНД» з метою проходження медичного огляду на стан сп`яніння, де згідно висновку № 377 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2025 р. зафіксовано відмову солдата ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
Протокол про військове адмінправопорушення ( а. пр. 1-5) підписаний ОСОБА_1 , також своїм підписом він підтвердив, що йому роз`яснені процесуальні права, він скористався нормами ст. 63 Конституції України та відмовився від надання пояснень.
Згідно рапорту командира 7 навчальної роти 2 навчального батальйону тимчасового навчального пункту ст. л-та ОСОБА_2 , 19.04.2025 р. о 18:00 ним виявлено солдата ОСОБА_1 з ознаками можливого вживання алкогольних напоїв, солдата направлено до КНП «ЧОНД» з метою проходження медичного огляду на стан сп`яніння, де згідно висновку № 377 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2025 зафіксовано відмову солдата ОСОБА_1 від проходження медичного огляду (а. пр. 7).
Згідно висновку № 377 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2025 о 20:20 год. зафіксовано відмову солдата ОСОБА_1 від проходження медичного огляду ( а. пр. 10). 
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. 
Вина ОСОБА_1 доведена повністю, його дії кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст. 17220 КУпАП, є безпідставними.
18.01.2024 р. набув чинності Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабміну України від 12.01.2024 р. № 32.
Перевіркою матеріалів справи апеляційний суд не встановив істотних порушень вимог цих нормативних актів, які б вплинули на вирішення питання про винуватість особи правопорушника. 
В матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а посилання останнього на те, що на його думку, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адмінправопорушення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду.
Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 3 ст. 17220 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адмінправопорушення є безпідставними.
Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст. 17220 КУпАП в мінімальному розмірі, його вид та розмір відповідає вимогам ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адмінправопорушення, а тому з врахуванням вищевикладеного, постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.
Стосовно звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору апеляційний суд зауважує.
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Цей закон не передбачає звільнення від сплати судового збору під час розгляду справ відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, вирішуючи питання про звільнення або стягнення судового збору з військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, для правильного застосування норм п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд повинен перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб.
Ураховуючи те, що у даній справі особа притягається до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 17220 КУпАП, судовий збір, згідно вимог ст. 401 КУпАП, має бути сплачений на загальних підставах особою, на яку накладено стягнення, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 5.05.2025 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 17220 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. – змінити в частині звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн., в решті постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 Белах А.В.