ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
31 липня 2025 року
м. Харків
Справа № 632/2210/24
Провадження № 22-ц/818/2957/25
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Пилипчук Н.П.
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа: Златопільський відділ ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2025 року, постановлене суддею Кузьменко С.Л.,
в с т а н о в и в:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. 
В обґрунтування позову зазначає, що 11.12. 2020 Первомайським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була матір`ю дітей, на утримання яких стягнуто аліменти вищезазначеним судовим наказом.
07.10.2024 Первомайським міськрайонним судом Харківської області постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , який 10 травня 2024 змінив прізвище та по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ».
Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року заяву ОСОБА_3 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено, відповідно до якого було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 30.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Мати дітей, колишня дружина боржника та стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після смерті ОСОБА_3 , державним виконавцем Первомайського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий лист до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. За кілька днів до смерті матері ОСОБА_2 забрав до себе малолітню ОСОБА_5 і в даний час вона мешкає з ним. Що стосується позивача, то він залишився мешкати разом з бабусею, і рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олексіївської ради Лозівського району Харківської області від 22.02.2022 року було визначено, що заявник тимчасово може проживати у рідної бабусі ОСОБА_6 за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
27 серпня 2024 року позивач звернувся до Первомайського ВДВС у Лозівському районі Харківської області із запитом про надання розрахунку заборгованості по аліментам, які були стягнуті з ОСОБА_2 та про те, чи звертався державний виконавець до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей на користь ОСОБА_3 по вищевказаному судовому наказу по справі №632/2077/20.
05 вересня 2024 року позивач отримав довідку з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . З відповіді вбачалося, що станом на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів складає 10 689,51 грн. на двох дітей. Позивач вважає, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню на його користь становить 5 344,76 грн., тобто частина заборгованості.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у зв`язку з простроченням сплати аліментів у розмірі 5 344,76 грн. (п`ять тисяч триста сорок чотири гривні сімдесят шість копійок).
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вказує, що вини відповідача у наявній заборгованості не має, оскільки на момент виникнення заборгованості він працював офіційно у ТОВ «Терра», відрахування аліментів здійснювала бухгалтерія підприємства, що повністю виключає його вину. Крім того, ані матеріали справи, ані рішення суду не містять розрахунку пені за несплату аліментів, що унеможливлює перевірку правильності нарахування сум пені, що є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним відмовити у її задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що загальний розмір заборгованості за виконавчим документом зі сплати аліментів з боку відповідача складає 10 689,51 грн., а сума заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 5 344,76 грн., тобто частина заборгованості. Сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату аліментів не може перевищувати 100% суми заборгованості, тобто 5 344,76 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року заяву ОСОБА_3 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено, відповідно до якого було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 30.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Мати дітей, колишня дружина боржника та стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.01.2022 року.
Після смерті ОСОБА_3 , державним виконавцем Первомайського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий лист до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. За кілька днів до смерті матері дітей, ОСОБА_2 забрав до себе малолітню ОСОБА_5 і в даний час вона мешкає з ним. Що стосується позивача, то він залишився мешкати разом з бабусею, і рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олексіївської ради Лозівського району Харківської області від 22.02.2022 року було визначено, що заявник тимчасово може проживати у рідної бабусі ОСОБА_6 за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 27 серпня 2024 року позивач звернувся до Первомайського ВДВС у Лозівському районі Харківської області з проханням, щоб йому надали розрахунок заборгованості по аліментам, які були стягнути з ОСОБА_2 та відомості чи звертався державний виконавець до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей на користь ОСОБА_3 по вищевказаному судовому наказу по справі № 632/2077/20.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 10 травня 2024 року ОСОБА_4 змінив прізвище та по батькові на ОСОБА_1 .
05 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 отримав довідку з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . З відповіді якої вбачається, що станом на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів складає 10 689,51 грн. на двох дітей. Позивач вважає, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню на його користь становить 5 344,76 грн., тобто частина заборгованості.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 5344,76 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 5344,76 грн.
Відповідно до ст. 194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом.
Статтею 195 указаного вище Кодексу передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі про визначення розміру і стягнення заборгованості за аліментами (постанова від 10 квітня 2024 року у справі № 761/43598/21 (провадження № 61-2588св24) зробив наступний висновок: згідно з частиною першою статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами. Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує. У цій справі суд визначив розмір заборгованості за аліментами, стягнення якої не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року про стягнення аліментів.
Враховуючи наведене вище та те, що заборгованість утворилася за аліментами, які вже стягуються на підставі судового наказу від 11.12.2020 року виданого Первомайським міськрайонним судом Харківської області, відсутні підстави для стягнення такої заборгованості.
Отже стягнення заборгованості за аліментами у даній справі не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", на виконання судового наказу від 11.12.2020 року виданого Первомайським міськрайонним судом Харківської області.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5344,76 грн.
Стосовно стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, колегія суддів зазначає.
Законодавством передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (стаття 196 СК України).
Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.
Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.
У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2020 у справі №661/905/19, провадження №61-16670сво19.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 справа №333/6020/16-ц наведено висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів: пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Частиною 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
Колегія суддів самостійно здійснює розрахунок пені за несплату аліментів на утримання дитини з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%).
Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 30 листопада 2020 року по грудень 2024 року становить:
за листопад 2020 року заборгованість становить 123,67 грн., кількість днів прострочки (з 1 грудня 2020 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1485  день, тому пеня за листопад 2020 року складає 1 836,50 грн. (123,67 грн.* 1485 день * 1%);
за грудень 2020 року заборгованість становить 3710 грн., кількість днів прострочки (з 01 січня 2021 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1454  дні, тому пеня за грудень 2020 року складає 53 943,40грн. (3710грн. * 1454 день * 1%);
за січень 2021 року заборгованість становить 3185,33 грн., кількість днів прострочки (з 01 лютого 2020 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1423  дні, тому пеня за січень 2021 року складає 45 327,25 грн. (3185,33 грн. * 1423 дні * 1%);
за лютий 2021 року заборгованість становить 3185,33 грн., кількість днів прострочки (з 01 березня 2021 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1395 дні, тому пеня за лютий 2021 року складає 44 435,35грн. (3185,33 грн. * 1395 дні * 1%);
за березень 2021 року заборгованість становить 2395 грн., кількість днів прострочки (з 01 квітня 2021 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1364 дні, тому пеня за березень 2021 року складає 32 667,80грн. (2395грн. * 1364 дні * 1%);
за жовтень 2021 року заборгованість становить 3703 грн., кількість днів прострочки (з 01 листопада 2021 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1150 дні, тому пеня за жовтень 2021 року складає 42 584,50грн. (3703 грн. * 1150 дні * 1%);
за листопад 2021 року заборгованість становить 3703 грн., кількість днів прострочки (з 01 грудня 2021 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1120 днів, тому пеня за листопад 2021 року складає 41 473,60грн. (3703грн. * 1120 днів * 1%);
за грудень 2021 року заборгованість становить 3703 грн., кількість днів прострочки (з 01 січня 2022 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1089 днів, тому пеня за грудень 2021 року складає  40 325,67 грн. (3703 грн. * 1089 днів * 1%);
за січень 2022 року заборгованість становить 3703 грн., кількість днів прострочки (з 01 лютого 2022 року по 24 грудня 2024 року) дорівнює 1058 днів, тому пеня за січень 2022 року складає 39 177,74грн. (3703 грн. * 1058 днів * 1%).
Отже, за період з 30 листопада 2020 року по грудень 2024 року розмір пені по аліментах становить 341 771,81 грн.
При цьому, розмір пені відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах.
Згідно розрахунку забогованості зі сплати аліментів, який надано головним державним виконавцем Первомайського ВДВС у Лозівському районі Харківської області СМУ МЮ Н.М. Кібалка загальний розмір заборгованості за виконавчим документом зі сплати аліментів з боку відповідача складає 10 689,51 грн., а сума заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 5 344,76 грн., тобто частина заборгованості.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення нарахованої пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 5 344,76 грн.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують цей факт, як і не довів вжиття ним усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання зі сплати аліментів.
Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                         Н.П. Пилипчук

Судді                                                                        Ю.М. Мальований

                                                                       В.Б. Яцина