ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/292/25 Справа № 699/1626/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Літвінова Г. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

20 червня 2025 року                                                          м. Черкаси   

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Захарченко Н.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 07 вересня 2024 року о 00 год. 20 хв. в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio б.н. у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу ALKOTEST Drager 6810, результат 1,55‰. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вказує, що працівниками поліції при здійсненні відеозйомки було порушено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і відеозйомки, відеозапису, засобів фото і відеозйомки, відеозапису» (далі - Інструкція), оскільки відеозапис, який доданий до адміністративного протоколу постійно переривається і потім починається новий запис ніби в продовження іншого відеозапису, що дає підстави вважати його монтованим.
Також зазначає, що на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 ставить свій підпис у протоколі, однак до суду скеровано протокол, в якому зазначено, що останній відмовився від їх підписання.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом Матвієнком. І.В.
З цього приводу посилається на рішення Верховного Суду №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Захарченко Н.О., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.   
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №124464 від 07 вересня 2024 року ОСОБА_1 в цей день близько 00  год. 20 хв., в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого, керував мопедом Honda Dio б.н. у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою спеціального приладу ALKOTEST Drager 6810, результат огляду-1,55‰.
Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.
Роздруківкою тесту  ОСОБА_1  на стан сп`яніння.
Направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1  з метою виявлення стану сп`яніння.
Актом огляду  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Письмовими поясненнями  ОСОБА_1 від 07 вересня 2024 року, згідно яких, 07 вересня 2024 року біля магазина по вул. Ярослава Мудрого в місті Корсуні-Шевченківському він пив пиво, після чого сів за кермо скутера та їхав додому. По дорозі, близько 00.30 год, його зупинили працівники поліції та запитали чому він порушує комендантську годину і рухається без шолома, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на драгері. ОСОБА_1 пройшов огляд, результат якого 1,55 проміле підтвердив стан сп`яніння.
Також суд дав належну оцінку відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та поліцейські стояли біля скутера. Працівники поліції зверталися до   ОСОБА_1 як до водія. На їх прохання ОСОБА_1 взяв у скутері документи на нього. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що керував скутером та що скутер належить йому. А у своїх письмових пояснення він прямо зазначив, що саме він керував скутером.
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Окрім того апеляційним судом був допитаний свідок ОСОБА_2 , який працює поліцейським відділення поліції №1(м. Корсунь-Шевченківський) Черкаського районного Управління поліції ГУНП в Черкаській області. Свідок пояснив, що ним був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом керування тим мопедом в стані алкогольного сп`яніння. Засвідчив, що під час патрулювання ним був помічений ОСОБА_1 , котрий керував мопедом, за відсутності пасажирів. ОСОБА_1 намагався втекти. Після зупинки транспорту у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що той погодився. Результат огляду з використанням технічного приладу Drager показав перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 визнав, що вживав алкогольні напої. Ці події фіксувались за допомогою нагрудної камери та відеореєстратора, встановленому у службовому автомобілі. Переривання відеофіксації відбулось через можливу заміну акумуляторної батареї. Не може пояснити обставини долучення протоколу про адміністративне правопорушення з відміткою про відмову його підпису ОСОБА_1 .
Доводи апелянта з приводу переривання відеозапису з нагрудних камер поліцейських не є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі, адже наявними записами зафіксовані фактичні дані, що потребують доказування у справі про адміністративне правопорушення: наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а отже на нього не може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були предметом перевірки суддею суду першої інстанції, втім свого підтвердження не знайшли.
Суддя районного суду, як на доказ винуватості  ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано послався на відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не заперечував ту обставину, що він керував транспортним засобом.
Зміна позиція ОСОБА_1 щодо цих обставин, за наявності вказаних доказів, не свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.
Апеляційним судом встановлено, що долучений протокол про адміністративне правопорушення містить відмітку про відмову особи, стосовно якої він складений, від його підпису.
Водночас, з фактичних даних відеозапису з бодікамери поліцейських випливає, що ОСОБА_1 протокол підписав.
Щодо цих обставин апеляційний суд зважує, що відомості, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, що долучений до матеріалів справи відповідають фактичним обставинам справ.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Захарченко Н.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 В.Ф. Люклянчук