УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 червня 2025 року
м. Київ
справа № 946/6428/24
провадження № 51-842 ск 25 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2024 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59 500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджувався з ухваленими щодо нього судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2025 року касаційну скаргу засудженого на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України було залишено без руху, а згодом повернуто ухвалою від 08 квітня 2025 року у зв`язку з тим, що нею не усунуто недоліки касаційної скарги.
На адресу касаційного суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2024 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року, у якій він, серед іншого, просить про поновлення строку на касаційне оскарження.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  у стані невизначеності.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалу апеляційного суду було постановлено 17 грудня 2024 року, тоді як з касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся 30 травня 2025 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з  істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Мотивуючи свою позицію щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження, засуджений зазначає про неналежне надання правничої допомоги захисником.
Однак такі твердження засудженого є необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження своїх доводів про неналежне виконання його захисником своїх обов`язків з надання правничої допомоги він не долучає. 
До того ж незрозуміло, чому засуджений не міг скористатися допомогою будь-якого іншого адвоката для складання касаційної скарги впродовж розумного строку.
Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 вересня 2024 року та  ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                            ОСОБА_3