ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5221/25 Справа № 2-542/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року                                                                 м. Кривий Ріг справа № 2-542/11 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»
відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року, яка постановлена суддею Малаховською І. Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, 

УСТАНОВИВ:

В січні 2024 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
В обґрунтування заяви вказує, що державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 43542194 з примусового виконання виконавчого листа № 2-542/11 виданого 07 грудня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 191 280,27 грн.
Згідно листа-відповіді № 21.16-34/7852 від 25 січня 2023 року на адвокатський запит 19 січня 2023 року стало відомо, що виконавчий лист № 2-542/11, виданий 07 грудня 2011 року перебував на виконанні до 01 грудня 2014 року. Виконавче провадження № 43542194 було завершено державним виконавцем з підстав п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».
Станом на теперішній час на адресу банку постанова про повернення виконавчого листа № 2-542/11 виданого 07 грудня 2011 року, а також постанова Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривого Рогу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про повернення виконавчого листа № 2-542/11 від 07 грудня 2011 року до установи банку не надходили.
Ні в АТ «Ощадбанк», ні в Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривого Рогу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчі документи фактично не перебувають, а тому є підстави вважати їх втраченими.
Також зазначає, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 2-542/11 (6/214/83/23) від 16 червня 2023 року заяву АТ «Ощадбанк» про поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документу задоволено, поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-542/11, виданого 07 грудня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 191 280,27 грн задоволено, поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа. 
На підставі вказаного заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа № 2-542/11, виданого 07 грудня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 191 280,27 грн. 
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії – Дніпровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії – Дніпровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-542/11.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме порушено п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України. Представник АТ «Ощадбанк» не мав можливості подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам ; не мав можливості подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб оскільки судове засідання на яке з`явився представник не відбулось по причині замінування та або ця причина була озвучена як привід не допустити у приміщення суду для участі у судовому засіданні.
Апелянт зазначає, що факт втрати оригіналу виконавчого листа підтверджено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2023 року, якою заяву АТ «Ощадбанк» про поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документу задоволено та в якій встановлено, що стягувачем було пред`явлено виконавчий лист на примусове виконання в межах строку для пред`явлення, але в ході виконання виконавчий лист було втрачено.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Державний ощадний банк України» - Трофімова С.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії – Дніпровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про видачу дубліката виконавчого документа, суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата. Дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання. Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Однак, як вбачається із заяви АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії – Дніпровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про видачу дубліката виконавчого документа доказів на підтвердження вказаних обставин заявником не зазначено. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36. Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом (частини перша, третя статті 431 ЦПК України).
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Видача дубліката виконавчого документа зумовлена необхідністю виконання ухваленого судом рішення, яке набрало законної сили, проте не було виконане боржником.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС (у приватного виконавця) свідчить про те, що його було втрачено.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року в справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року в справі №643/20898/13, від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11, від 23 червня 2021 року в справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року в справі №753/20452/21, від 01 березня 2023 року в справі №433/1335/14, від 17 травня 2023 року в справі №565/1888/19.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року в справі № 201/4043/19, від 09 лютого 2022 року в справі № 757/14604/20, від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року в справі № 127/2-3538/10.
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2011 року судом ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 191 280,27 грн, а також про стягнення судових витрат. (а.с.197-198)
На підставі вищезазначеного рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий документ № 2-542/11 від 07 грудня 2011 року.
Згідно листа-відповіді № 21.16-34/7852 від 25 січня 2023 року виконавчий лист № 2-542/11, виданий 07 грудня 2011 року перебував на виконанні до 01 грудня 2014 року. Виконавче провадження № 43542194 було завершено державним виконавцем з підстав п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі №2-542/11 (6/214/83/23) від 16.06.2023 року заяву АТ «Ощадбанк» про поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документу задоволено, поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-542/11, виданого 07.12.2011 до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.211-213)
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Як вбачається з матеріалів справи,  на підтвердження втрати виконавчого листа, до матеріалів справи заявником долучено лише лист-відповідь № 21.16-34/7852 від 25 січня 2023 року відповідно до якого виконавчий лист № 2-542/11, виданий 07 грудня 2011 року перебував на виконанні до 01 грудня 2014 року. Виконавче провадження № 43542194 було завершено державним виконавцем з підстав п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Доказів на підтвердження обставин про втрату оригіналу виконавчого листа, зазначених в заяві про видачу дублікату виконавчого листа, представником Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суду не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту втрати оригіналів виконавчих листів у даній справі.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 грудня 2024 року у справі № 753/13817/13-ц (провадження № 61-9909св24), яку було враховано судом першої інстанції.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що стягувачем не додано до заяви про видачу дубліката виконавчого листа доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, а тому зробив правильний висновок про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Доводи апеляційної скарги про те, що факт втрати оригіналу виконавчого листа підтверджено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року, якою заяву АТ «Ощадбанк» про поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документу задоволено та в якій встановлено, що стягувачем було пред`явлено виконавчий лист на примусове виконання в межах строку для пред`явлення, але в ході виконання виконавчий лист було втрачено, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки предметом постановлення вказаної ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2023 року було поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, а не дослідження обставин страти виконавчого листа. 
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна протии України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 12 серпня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: