ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 682/965/24
Провадження № 22-ц/820/1053/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
судді в судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю представника позивача,
               
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Матвєєвої Н.В. від 21 лютого 2025 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом до відповідача, вказувала, що вона є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0011, що розташована на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА №959225 від 03.11.2005 року. 
06.08.2013 року між позивачкою та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» підписано договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер - 6823980300:07:010:0011, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради. Вказаний договір б/н зареєстровано 19.12.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9641291 від 28.12.2013 року.
Згідно умов Договору (п.п. 1, 2, 5, 8) Орендодавець (Позивачка) надає, а Орендар ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (Відповідач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40123, грн., договір укладено на 10 років.
Згідно п. 9 Договору орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно чинного законодавства особі, в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203,70 грн. один раз на рік до 30-го грудня поточного року.
22.03.2019 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі від 06.08.2013 року, якою продовжено строк дії договору оренди до 28.12.2028 року та визначено розмір орендної плати у сумі 7453,42 грн., що сплачується до 30 грудня поточного року.
При укладенні договору оренди землі від 06.08.2013 року та додаткової угоди до нього, визначено усі істотні умови договору оренди землі та здійснена державна реєстрація права оренди згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV.
Позивачка як орендодавець свої зобов`язання згідно пункту 29 договору виконала, передала об`єкт оренди орендарю у стані, що відповідає умовам договору, не вчиняє дій, які б перешкоджали орендареві у користуванні земельною ділянкою.
Проте, орендар свій обов`язок зі сплати орендної плати у 2021, 2022 і 2023 роках не виконав. На усні вимоги позивачки сплатити орендну плату відповідач не реагує, пояснюючи, що кошти будуть пізніше, бо господарська діяльність здійснюється не в повному обсязі зважаючи, спочатку на карантинні обмеження, пов`язані з Covid-19, а в 2022-2023 роках - через воєнний стан, інші обставини, уникає телефонних розмов та особистих зустрічей з позивачкою. 
Фактично відповідач утримує її земельну ділянку, одержує плоди і доходи, але добровільно сплатити заборгованість по орендній платі не бажає.
Враховуючи наведене, позивачка просила суд розірвати договір оренди землі для ведення сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0011, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, укладений 06.08.2013 року між нею та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро»; зобов`язати ТОВ «СП «Дніпро» повернути їй вказану земельну ділянку та стягнути з нього на її користь невиплачену орендну плату в сумі 22360,26 грн. за 2021, 2022 і 2023 роки та судові витрати.
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.02.2025 року позов задоволено.
Розірвано договір оренди землі для ведення сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0011, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, укладений 06.08.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро».
Зобов`язано ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0011, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області.
Стягнуто з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» на користь ОСОБА_1 невиплачену орендну плату у сумі 22360,26 грн. за 2021, 2022 і 2023 роки.
Стягнуто з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн., 3633,60 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» просить скасувати рішення та відмовити в позові. Апелянт зазначив, що позивачка ухилялася від отримання грошових коштів за 2021, 2022 та 2023 роки, а відповідач натомість чинив усі можливі дії з метою виконання умов договору оренди земельної ділянки. На думку апелянта, в діях ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» відсутні систематичність та вина як підстави для розірвання договору оренди, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Також судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги поважність підстав пропуск строку на подачу заперечень на заяву позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а також аргументи та доводи відповідача, що викладені у запереченні.
В апеляційному суді представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Представник апелянта в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,69 га, кадастровий номер - 6823980300:07:010:0011, що розташована на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА №959225 від 03.11.2005 року. 
Відповідно до договору оренди землі від 06.08.2013 року ОСОБА_1 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» уклали договір оренди землі, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер - 6823980300:07:010:0011, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради. Вказаний договір б/н зареєстровано 19.12.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9641291 від 28.12.2013 року.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 8 Договору оренди землі орендодавець надає, а орендар ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, договір укладено строком на 10 років.
Згідно п. 9 Договору орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно чинного законодавства особі, в розмірі 3% (три відсотки) від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203,70 один раз на рік до 30-го грудня поточного року.
Відповідно до п.п. 14, 15 Договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, за вимоги Орендодавця сплачується штраф у розмірі 0,01% від несплаченої суми.
Відповідно до п.28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За пунктом 36 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до п. 39 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.
22.03.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 06.08.2013 року, якою продовжено строк дії договору оренди до 28.12.2028 року та визначено розмір орендної плати у сумі 7453,42 грн. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач жодним належним та допустимим доказом не спростував факти невиплати орендної плати позивачу за 2021, 2022, 2023 роки, на адвокатський запит та на виконання ухвал суду про витребування доказів не надав відомості про виплату позивачці орендної плати за вказаний період часу.
Доводи апеляційної скарги відповідача щодо помилковості цих висновків суду та наявності підстав для відмови у позові є необґрунтованими.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Части 1 ст. 15 вказаного Закону визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону).
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.
Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата орендної плати.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Отже, за змістом зазначених норм права систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої договором є істотним порушенням умов договору і підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постановах від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17, від 31.07.2020 року у справі № 479/1073/18.
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В апеляційній скарзі представник апелянта визнав факт несплати орендної плати за 2021, 2022 та 2023 роки. 
Водночас у справі відсутні будь-які докази щодо вчинення певних дій відповідачем на виконання обов`язку щодо виплати орендної плати позивачці. Не доведено, що позивачка ухилялася від отримання грошових коштів відповідача. На підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано достатніх та допустимих доказів.
Наведене спростовує доводи апелянта про відсутність його вини у невиплаті орендної плати. 
В свою чергу несплата орендної плати впродовж трьох років (2021-2023 роки) цілком вказує про систематичність невиконання цього обов`язку орендарем, а отже, є підставою для розірвання договору оренди.
Заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подані через підсистему «Електронний суд» 25.02.2025 року, тобто, після ухвалення оскаржуваного судового рішення, відтак суд першої інстанції обгрунтовано не взяв їх до уваги.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» залишити без задоволення.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17 липня 2025 року.

Судді                                                         Л.М. Грох
       
        Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк