ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/4120/21
Провадження № 22-ц/820/1953/25
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю прокурора
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/4120/21 за апеляційною скаргою керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратори на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року у складі судді Шевцової Л.М. у цивільній справі за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах: Хмельницької обласної державної адміністрації, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 ., Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання недійсним розпорядження, визнання незаконною та скасування реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в :
У липні 2021 року Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах: Хмельницької обласної державної адміністрації, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області , третя особа на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог: Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання недійсним розпорядження, визнання незаконною та скасування реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.
В позовній заяві прокурор просив суд: визнати недійсним розпорядження Кам`янець-Подільської РДА № 756/2009-р від 23.10.2009 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 "; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: 6822489500:09:005:0051, площею 0,1053 га., із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно усіх зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822489500:09:005:0051, інших речових прав та їх обтяжень ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 6822489500:09:005:0051, площею 0,1053 га., державному підприємству «Кам`янець- Подільське лісове господарство».
Прокурор посилався на незаконну зміну цільового призначення земель без погодження уповноважених органів; формування земельної ділянки з невідповідним цільовим призначенням; незаконність передачі у приватну власність особливо цінних земель, а саме природно-заповідного фонду та землі лісогосподарського призначення. При цьому правові підстави позову визначив у вигляді ст. ст. 20, 21, 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України. 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 липня 2025 року позовну заяву прокурора залишено без розгляду.
Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу на таку ухвалу суду, посилається на її незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції. Вказує, що позовну заяву Кам`янець-Подільською окружною прокуратурою подано до суду 09.07.2021 року. Станом на момент реалізації прокурором повноважень з представництва інтересів держави в суді шляхом звернення з позовом до суду діяла редакція статті 177 ЦПК України, яка визначала перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовну заяву з доданими до неї документами подано прокурором до суду з дотриманням вимог ст. 177 ЦПК України. Водночас, залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що 09.04.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», яким доповнено частину четверту статті 177 ЦПК України абзацом другим такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви». Умови та порядок компенсації викладено законодавцем у ч. 5 ст. 390 ЦК України. Порядок обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права викладено у ст. 388 ЦК України. При цьому ст. 177 ЦПК України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права. Стаття 177 ЦПК України лише встановлює вимоги до процесуального документа – позовної заяви. Таким чином, ч. 4 ст. 177 ЦПК України не має зворотної дії в часі з огляду на відсутність у законодавстві вказівки про її зворотну дію.
Крім того, вказує прокурор, ОСОБА_1 у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих ознак, характерних для земель лісового та природно-заповідного фонду (входження до лісового масиву), знали або, проявивши розумну обачність, мали знати про те, що спірна земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду, зайнята частково лісом. 
Зазначає обставини, які вказують на недобросовісність дій відповідача ОСОБА_1 при отриманні у приватну власність спірної земельної ділянки, яка відноситься до земель лісового та природно-заповідного фондів, під виглядом земель сільськогосподарського призначення, зокрема, планшетами лісовпорядкування № 21 за 1981 рік, №2 за 1990 рік, №8 за 2011 рік та №2 за 2000 рік, дослідженими в ході судового розгляду підтверджено належність земельної ділянки, в межах якої неправомірно відведено спірну земельну ділянку, до земель державного лісового фонду.
Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Судом встановлено, що у липні 2021 року Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах : Хмельницької обласної державної адміністрації, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , Кам`янець-Подільської РДА Хмельницької області , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства , про визнання недійсним розпорядження , визнання незаконною та скасування реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку. 
Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації №756/2009-р від 23.10.2009 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.1053 га, розташованої на території Чабанівської сільської ради за межами с. Чабанівка та передано її у власність для ведення індивідуального садівництва.
На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯИ №125730) з кадастровим номером 6822489500:09:005:0051, площею 0,1053 га, для ведення індивідуального садівництва, який 25.12.2009 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0109755950178
Однак на думку прокурора дана земельна ділянка була передана ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства, так як знаходиться в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Староушицький» та відноситься до земель лісогосподарського призначення.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 20 серпня 2021 року.
В подальшому ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року позовну заяву прокурора залишено без руху з тих підстав, що позивачем не виконано вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України. Зокрема, суду не надано експертно-грошової оцінки земельної ділянки та доказів на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості земельної ділянки з кадастровим номером 6822489500:09:005:0051.
Надано строк для усунення недоліків шляхом подання доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості земельної ділянки з кадастровим номером 6822489500:09:005:0051, експертно-грошова оцінка якої здійснена в порядку, визначеному законом та чинна на дату подання позовної заяви, 10 днів з дня вручення позивачу ухвали.
Оскаржуваною ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 15 липня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».
Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до положень ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Як вбачається з матеріалів конкретної справи, прокурором подано до суду позовну заяву про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером 6822489500:09:005:0051, площею 0,1053 га., Вержавному підприємству «Кам`янець- Подільське лісове господарство», яку вона набула безоплатно і на думку прокурора в порушення вимог закону, тобто фактично на думку прокурора неправомірно як недобросовісний набувач..
Однак суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що вимога ч. 4 ст. 177 ЦПК України про обов`язок позивача додати до позову документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, застосовується виключно щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України), і не підлягає застосуванню до вимог щодо витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).
З огляду на системний аналіз ст.ст. 387, 388, 390 ЦК України, добросовісним набувачем є особа, яка набула спірне майно не безоплатно, а за відплатним договором, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
При цьому суд в оскаржуваній ухвалі не дав оцінку та не встановив чи являється відповідач ОСОБА_1 добросовісним чи недобросовісним 
набувачем спірної земельної ділянки 
Отже при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції застосував положення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, які на даний час без встановлення добросовісності чи недобросовісності набуття відповідачем у власність спірної земельної ділянки, не підлягають застосуванню, у зв`язку з чим передчасно постановив помилкову ухвалу, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому суд не надає оцінку доводам апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм ст. 177 ЦПК України щодо застосування даної норми в часі, оскільки як зазначено вище на даний час відсутні підстави для застосування цієї норми в даній цивільній справі.
В зв`язку з вищевикладеним слід дійти висновку, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню в справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, підлягає скасуванню з направленням даної цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено серпня 21 серпня 2025 року.

Судді                         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова