УХВАЛА

24 липня 2025 року 
м. Київ

справа №520/22006/21
адміністративне провадження №Зі/990/123/25
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка С.Г., Тацій Л.В. від участі у розгляді справи №520/22006/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «УКРГАЗВИДОБУТОК», про визнання протиправним та скасування висновку,
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, в якому просили визнати протиправним та скасувати висновок Департаменту з оцінки впливу на довкілля щодо спорудження (влаштування) розвідувальної свердловини №29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої сировини від 03 вересня 2021 року №03.02-20/032, який опубліковано у Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля 06 вересня 2021 року (далі - Висновок з ОВД).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 24.10.2023 скасував рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 й прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив; визнав протиправним та скасував оспорюваний Висновок з ОВД.
Не погодившись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Приватне акціонерне товариство «УКРГАЗВИДОБУТОК» (третя особа) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило його скасувати та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023.
Відповідно до протоколу 23.11.2023 було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
Розглянувши в касаційному порядку адміністративну справу №520/22006/21, Верховний Суд постановою від 31.10.2024 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУТОК» задовольнив частково; скасував постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023, а справу направив до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
За результатом повторного апеляційного розгляду Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 20.05.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 залишив без змін.
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи "Електронний Суд" 18.06.2025 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржниця просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2025 визначено колегію суддів у тому ж складі: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Стрелець Т.Г. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21.05.2025 №12), що унеможливлює її участь у розгляді справи, на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23.06.2025 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від цієї ж дати визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2025 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи "Електронний Суд" 21.07.2025 (зареєстрована 22.07.2025) надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Стеценка С.Г. та Тацій Л.В. від участі у розгляді справи №520/22006/21.
В обґрунтування заявленого відводу заявниця, посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначила, що наявні обставини, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів Стеценка С.Г. та Тацій Л.В., а тому останні, на її переконання, не можуть брати участь у розгляді справи №520/22006/21. Обґрунтовуючи це, вказує, що колегія суддів Стеценко С.Г. (доповідач), Тацій Л.В. та Стрелець Т.Г. вже розглядали касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУТОК» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 й постановою Касаційного адміністративного суду від 31.10.2024 остання була скасована, а справа направлена до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Вказане, на думку заявниці, може свідчити про заангажованість суддів, зацікавленість їх у вирішенні справи на користь відповідача та третьої особи.
Верховний Суд ухвалою від 23.07.2025 визнав необґрунтованою заяву про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка С.Г., Тацій Л.В. та передав заяву ОСОБА_1 для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 для вирішення питання заявленого відводу визначений суддя Шарапа В.М.
Розглядаючи вищезазначену заяву, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Положення частини першої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Згідно із частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Відповідно до частин першої, третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.
Разом з цим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Проаналізувавши аргументи, якими обґрунтовано відвід суддям, Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка С.Г., Тацій Л.В. від участі у розгляді справи №520/22006/21, оскільки заявником не наведено фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їх упередженість чи безсторонність у цій справі.
Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25 (зі змінами та доповненнями) затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення).
Відповідно до пункту 2.3.1. Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.
Відповідно до пункту 2.3.13. Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ, зокрема, у разі повторного надходження до суду позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, з передбачених процесуальним законом підстав.
На реалізацію зазначених повноважень рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 22 липня 2024 року №9 «Про окремі питання передачі судових справ у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду раніше визначеному складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів)» вирішено, що передача судової справи раніше визначеному судді-доповідачу здійснюється щодо апеляційних і касаційних скарг (зокрема тих, які подані в межах однієї справи, але на різні судові рішення), що надійшли до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду після визначення судді-доповідача в цій судовій справі. 
Відповідно до п. 1.3. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді збори суддів касаційного суду для здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями визначають у разі необхідності особливості застосування Засад відповідними касаційними судами з урахуванням положень процесуального законодавства.
За таких обставин передача справи №520/22006/21 (номер провадження К/990/26416/25) раніше визначеному судді здійснена з дотриманням Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, відтак передбачені пунктом 5 частини першої статті 36 КАС України підстави для відводу суддів у цій справі відсутні.
За таких обставин, у задоволенні заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка С.Г., Тацій Л.В. від участі у розгляді даної справи слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 КАС України, Суд-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стеценка С.Г. та Тацій Л.В. від участі у розгляді справи №520/22006/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «УКРГАЗВИДОБУТОК», про визнання протиправним та скасування висновку - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                     В.М. Шарапа