УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/16817/24 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В. 
Категорія 101 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б., 
суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,
за участю секретаря Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/16817/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах та факту прийняття спадщини, заінтересовані особи : Житомирська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 4 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Стрілецької О. В.,-

ВСТАНОВИВ:

               У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що з 1993 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , вони мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом. ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина. 
               Вказує, що син ОСОБА_3 – ОСОБА_2 , після смерті батька забрав всі документи на нерухоме майно та чинить їй перешкоди у реалізації права на спадщину після смерті чоловіка.
               Таким чином, просила суд встановити факт перебування її у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .
               Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 4 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах та про встановлення факту прийняття спадщини залишено без розгляду.
               Роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право звернутися з відповідними вимогами в порядку позовного провадження. 
               В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
               Зокрема, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що у даному випадку існує спір про право. Син померлого визнав викладені у заяві обставини та підтвердив, що його батько проживав разом з нею однією сім`єю як чоловік та дружина.
               Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції не вказав про яке право існує спір та між ким такий спір виник. 
               В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 мав право на пільги, передбачені законодавством для співробітників правоохоронних органів. Після його смерті вона має намір скористатися вказаними пільгами як дружина померлого й метою звернення до суду з даною заявою було її бажання отримувати пенсійні виплати, які передбачені спеціальним законодавством.
                ОСОБА_2 не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі, зауваживши, що заявниця проживала разом з його батьком, проте вважає, що вказана обставина не надає їй право претендувати на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька. Стверджує, що він не визнає право ОСОБА_1 на спадкування після смерті ОСОБА_3 , проте не заперечує проти того, щоб заявниця користувалася певними пільгами, які передбачені для членів сім`ї співробітників правоохоронних органів.
               Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
               Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
               Отже, окреме провадження характеризується тим, що у ньому відсутній спір про право, коли немає матеріально-правової вимоги однієї особи до іншої, у зв`язку з чим суд не вирішує ніяких спорів і у процесі відсутні сторони з протилежними інтересами.
               У порядку окремого провадження суд може розглянути й вирішити питання, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено, з якою метою заявнику необхідно встановити такий факт.
               Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
               Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається можливість під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
               Відповідно до приписів частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
               Аналогічна норма закріплена й у частині четвертій статті 315 ЦПК України.
               Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначила про те, що після смерті ОСОБА_2 у неї виникли труднощі, пов`язані з доведенням факту їхнього спільного проживання як чоловіка та дружини. Син померлого забрав усі документи та свідоцтво про смерть її чоловіка, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з метою встановлення факту її спільного проживання із ОСОБА_2 , а також факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 .
               Отже, зміст заяви свідчить про те, що метою звернення ОСОБА_1 до суду з даними вимогами є саме реалізація нею спадкових прав.
                ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька, заперечує право заявниці на спадкування.
               Таким чином, у даному випадку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір про право на спадщину, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.
               Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

               Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 4 березня 2025 року - без змін.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: