РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 557/651/24
Провадження № 22-ц/4815/789/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.
секретар судового засідання – Пиляй І. С.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року у складі судді Тишкуна П. В., ухвалене в смт. Гоща Рівненської області, повний текст рішення складено 27 березня 2025 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг.Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір на обслуговування рахунків та відкрито банківські рахунки. У жовтні 2022 року при спробі провести транзакцію коштів на своїх рахунках він дізнався, що відповідачем було відмовлено йому у її проведенні та заблоковано відкриті на його ім`я картки (рахунки). Як з`ясувалось пізніше, вихідним листом від 15.10.2022 за № 20.1.0.0.0/7-221015/108, відповідач повідомив його про те, що на підставі ст. 15 Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 №65 та внутрішніх документів Банку з питань фінансового моніторингу, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій, 14.10.2022 року банком було рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації; а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації подання інформації з метою введення в оману Банк. Також його було повідомлено про те, що внаслідок прийняття зазначеного рішення, за ініціативою Банку розриваються укладені договори банківського обслуговування/депозитні (вкладні) договори без перерахунку процентів на вклад (депозит) та договори, укладені з метою отримання інших банківських послуг (продуктів), що не передбачають відкриття поточних рахунків (крил кредитних договорів), та закриваються поточні/депозитні та інші рахунки після здійснення завершальних операцій за цими рахунками та про те, що починаючи з дати прийняття рішення встановлюється обмеження доступу до дистанційних систем обслуговування (Приват24) і ОСОБА_1 буде відмовлено в обслуговуванні за продуктами Банку. З метою з`ясування обставин про дійсні причини відмови від підтримання ділових відносин/відмови в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунків, 21.02.2024 позивач, через представника, звернувся до відповідача із запитом на інформацію, на який отримав відповідь банку від 03.03.2024 за №20.1.0.0.0/7- 240222/18330, щодо правомірності прийнятого рішення та відсутністю обов`язку для банку надавати більш детальні пояснення своїх дій. Також йому було відмовлено банком у наданні копії рішення про відмову від 14.10.2022 з додатками. Вважає, що прийняте банком рішення про відмову від 14.10.2022 є протиправним, таким, що прийняте всупереч чинному законодавству України. Посилаючись на ст.ст. 526, 610, 629, 1066, 1074 ЦК України, Закони України «Про захист прав споживачів», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та рішення Верховного Суду просить позов задовольнити, визнати рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 14 жовтня 2022 року про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. сплаченого ним судового збору.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом Банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику у відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», яке, однак, не є необмеженим, та обґрунтоване відсутністю доказів надсилання Банком клієнту ОСОБА_1  запиту № 20.1.0.0.0/7-220830/27426 щодо здійснення тим фінансових операцій.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що припинення співпраці з позивачем відбулося з підстав, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», з причин ненадання клієнтом витребуваних банком, як суб`єктом первинного фінансового моніторингу, відомостей та документів. Додає, що відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Закону, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Пояснює, що напрямком «Фінансовий моніторинг» АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до внутрішнього Порядку здійснення поглибленої перевірки клієнтів були проведені посилені заходи належної перевірки та аналіз фінансових операцій (їх сукупності) клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 , і за їх результатами Банком були встановлені індикатори підозрілості фінансових операцій цього Клієнта, а за результатами перевірки здійснених ним банківських операцій, виявлені обґрунтовані підозри відносно здійснення ним операцій відмивання коштів/фінансування тероризму, що є підставою для встановлення такому Клієнту неприйнятно високого ризику ділових відносин. Зазначає, що за змістом п. 3 ч. 2 ст. 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Стверджує, що 30.08.2022 Банк направив клієнту запит щодо фінансових операцій клієнтів та відомостей про їх учасників, про джерела коштів, пов`язаних з фінансовими операціями тощо, однак позивач не надав на запит Банку вищезазначені відомості, у зв`язку з чим Банком на підставі ст. 61 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу було встановлено неприйнятно високий ризик ділових відносин і прийнято рішення про їх припинення. Наголошує, що спірний правочин відповідає вимогам статей 203, 215 ЦК України та вчинений АТ КБ «ПриватБанк» з дотриманням усіх вимог законодавства про фінансовий моніторинг. Додає, що ОСОБА_1 підписана заява від 19.10.2022 р. про закриття рахунків і перерахування залишків коштів, закриті рахунки ФОП і рахунки фізичної особи, кошти перераховані на зазначені в заяві реквізити. З наведених міркувань просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 – адвокат Єремов Михайло Сергійович вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. 

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір на обслуговування банківських рахунків, та відкрито наступні банківські рахунки:
НОМЕР_1 - UAH;
НОМЕР_2 №26358617177015 IBANUA913052990000026305766960212-UAH;
SAMDNWFD0073059933000 №26201903154725 IBANUA283052990000026201903154725 -
USD;
SAMDNWFC00077793748 №5169335100594544 - UAH;
SAMDNWFC00004836802 №4149499145836621 IBAN
НОМЕР_3 - UAH;
SAMDNWFC00062424664 №4149439047121912 IBAN
НОМЕР_4 
SAMDN30000074983746 №2222225328728218980 - UAH;
SAMDN52000074851906 №5211537332822902 – UAН;
SAMDNWFC00004836802 №5168757261251955 IBANUA373052990000026209681436444-UAH.

14.10.2022 АТ КБ «Приватбанк» прийняло рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку із клієнтом ОСОБА_1 .

Листом № 20.1.0.0.0/7-221015/108 від 15.10.2022 АТ КБ «Приватбанк» повідомило ОСОБА_1 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку.

Звертаючись до суду з цим позовом,  ОСОБА_1 посилався на те, що така одностороння відмова Банку в обслуговуванні та припинення ділових відносин є безпідставною та порушує його права як споживача банківських послуг, а також не відповідає вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.
До банківських послуг, зокрема належить відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах.
Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями гл. 72 ЦК України.

Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», на який послався Банк в обґрунтування свого рішення про припинення відносин із ОСОБА_1 , як зазначено в його преамбулі, спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до п. 39 ст. 1 цього Закону,неприйнятно високий ризик – максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу.

Банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу, як встановлено п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Згідно з ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг.
Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу.
Частиною 6 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі зокрема неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Відповідно до положень ст. 11 цього Закону на банки покладено обов`язок здійснювати належну перевірку клієнтів, в тому числі шляхом проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України.

Згідно із ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети.

Положеннями ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

При цьому, згідно з п. 13 р. 1 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Національного банку України № 65 від 19.05.2020, де-рискінг – явище, за якого суб`єкт первинного фінансового моніторингу відмовляє у встановленні (підтриманні) ділових відносин з клієнтами з метою уникнення ризиків, а не управління ними.

Згідно з п. 1 Додатку 12 до зазначеного Положення банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин / відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/ відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідно до п. 61 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу Банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених ч. 6 ст. 7 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань протидії відмиванню коштів та фінансування тероризму, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій відмивання коштів та фінансування тероризму, інших злочинів.

Частинами 1 та 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно п. 4 ст. 1075 ЦК України Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.

Аналіз норм Цивільного кодексу України у взаємозв`язку з нормами спеціального Закону та підзаконного акту про фінансовий моніторинг, дає підстави для висновку, що банки наділені прямим обов`язком встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин стосовно клієнтів у разі, зокрема, неможливості виконувати визначені Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій відмивання коштів та фінансування тероризму, інших злочинів.

Окрім цього, ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. При
визначенні того, чи є підозрілою фінансова операція або діяльність, суб`єкт первинного фінансового моніторингу враховує типологічні дослідження, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.

Як встановлено судом, напрямком «Фінансовий моніторинг» АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до внутрішнього Порядку здійснення поглибленої перевірки клієнтів були проведені посилені заходи належної перевірки та аналіз фінансових операцій (їх сукупності) клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 , за результатами яких встановлені індикатори підозрілості фінансових операцій цього клієнта, а за результатами перевірки здійснених ним банківських операцій виявлені обґрунтовані підозри відносно здійснення ним операцій відмивання коштів та фінансування тероризму, що є підставою для встановлення такому клієнту неприйнятно високого ризику ділових відносин.

За результатами здійснених заходів щодо перевірки фінансових операцій клієнта ОСОБА_1 було встановлено наступне: 1) обіг коштів по поточному рахунку Клієнта № НОМЕР_5 за період з 01.01.2022 по 07.10.2022 становив 4 667 793,13 грн. та 4 668 035,88 грн; у зазначений період фінансові операції з надходження коштів здійснювалися від фізичних осіб з метою оплати за товар, а видаткові фінансові операції здійснювалися здебільшого з метою перерахування на користь фізичних осіб підприємців за ІТ-послуги; 2) за рахунком клієнта не сплачено жодних обов`язкових платежів, які притаманні звичайній господарській діяльності (наприклад, платежі за оренду приміщень, сплата комунальних послуг, податків до бюджету); 3) платежі клієнта в призначеннях зазвичай не містили зрозумілої та чіткої мети та посилання на номери контрактів або рахунків-фактур, не було також зазначено вид товару чи послуги.
Окрім цього, клієнтом були здійснені фінансові операції в сумі 464 000 грн. на користь ФОП ГОНЧАРУК з метою оплати за консультування з питань комерційної діяльності та ФОП КОЗЛОВ з метою оплати за ІТ-послуги в сумі 919 000 грн., при цьому документально не було підтверджено дійсного надання таких послуг. Також 2,14 млн. грн. (45,85% від загального обсягу видаткових фінансових операцій) складали перекази на власний картковий рахунок клієнта № НОМЕР_6 та видачу готівкових коштів. По картці № НОМЕР_6 (фізичної особи) списання коштів спостерігалося на користь трьох фізичних осіб у розмірі 835 946,38 грн..

У зв`язку з цим на адресу ОСОБА_1 Банком 30 серпня 2022 року було направлено запит за вих.№ 20.1.0.0.0/7-220830/27426 на надання інформації та документів, в обґрунтування підстав, на яких здійснювалися операції за період з 01.01.2022 по рахунках та картках, відкритих на його ім`я як фізичною особою-підприємцем, так і фізичною особою. 

Станом на дату складання висновку від 14.10.2022, ОСОБА_1 як клієнтом не було надано пояснень та підтверджуючих документів на запит Банку.

На підставі вимог ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у разі ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.

Таким чином, фінансові операції та дії клієнта ОСОБА_1 Банк розцінив як підозрілі за ознакою, визначеною ст.. 12 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Додатку 6 «Посилені заходи належної перевірки клієнта» Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління НБУ від 19.05.2020 №65, а саме: 1) проведені в незвичний спосіб; 2) не мають очевидної економічної чи законної мети; 3) не відповідають інформації щодо запланованої клієнтом діяльності з використанням послуг банку, отриманої банком від клієнта під час установлення мети та характеру ділових відносин із ним.

Обґрунтування підозр, згідно з якими зазначена діяльність клієнтів сприяє відмиванню коштів та фінансування тероризму визначено у Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій" з "Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу», затвердженого постановою правління НБУ №65 від 19.05.2020, зокрема наявні наступні індикатори: п. 2. Клієнт (представник клієнта) не бажає або відмовляється надавати інформацію, потрібну для вжиття заходів належної перевірки, надає її в недостатній мірі або надає сумнівну інформацію, яку важко перевірити; п. 12. Фінансові операції за рахунком фізичної особи не відповідають ризик-профілю клієнта (зокрема віку, професії, доходам); п. 15. Характер фінансової операції та/або обставини, за яких вона ініціюється, дають підстави вважати, що вона здійснюється від імені та/або на користь іншої сторони, особа якої не розкрита банку; п. 16. За рахунком клієнта - суб`єкта господарювання не сплачено жодних або сплачено в незначному розмірі (у розмірі, що очевидно не відповідає обсягам проведених фінансових операцій) обов`язкових платежів, які притаманні звичайній господарській діяльності (наприклад, платежі за оренду приміщень, сплата комунальних послуг, податків до бюджету); п. 53. Платежі клієнта - суб`єкта господарювання в призначеннях зазвичай не містять зрозумілої та чіткої мети (зокрема зазвичай містять лише посилання на номери контрактів або рахунків-фактур, не зазначаючи вид товару чи послуги).

Оцінюючи встановлені обставини справи у сукупності та взаємозв`язку з нормами матеріального права, що їх регулюють, апеляційний доходить висновку про обґрунтованість та правомірність встановлення АТ КБ «ПриватБанк» неприйнятно високого ризику в обслуговуванні ОСОБА_1 та відмови від підтримання з ним ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин/закриття рахунків у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та згідно вимог внутрішнього Положення про відмову від підтримання ділових відносин/ проведення фінансової операції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд також бере до уваги, що ОСОБА_1 підписана заява від 19.10.2022 року про закриття рахунків і перерахування залишків коштів, та те, що його рахунки як фізичної особи-підприємця та як фізичної особи закриті, а кошти (залишок) перераховані Банком на зазначені в заяві реквізити. 

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового  рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» сплачено 1 816,80 грн відповідно до платіжної інструкції №ZZ426B2AJ7 від 16.04.2025р.. Вказана сума підлягає стягненню з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2025 рокускасувати.

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг– відмовити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2025 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Хилевич С. В.
                                                                       
                                                                       Шимків С. С.