ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/1374/25                                                                      Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/729/25                                                       Костіна І.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                         Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ                - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                                - Вакули Н.С., 
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності                - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.03.2025 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги,  ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови судді, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що після зупинки поліцейськими його транспортного засобу, він поцікавився про підстави такої зупинки. Оскільки поліцейським не надано конкретних доказів про підстави його зупинки, обурившись, він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Звертає увагу, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення висловив згоду на проходження відповідного огляду, однак отримав від поліцейських відмову.
Вважає, що за відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу під час його керуванням, відповідно до вимого статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», всі подальші дії поліцейських, є незаконними.
Посилається на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що поліцейськими порушено вимоги статті 266 КУпАП та за відсутністю на те підстав, незаконно запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Окремо ОСОБА_1 звертає увагу на поведінку поліцейських, які поводили себе зухвало, провокували його на конфлікт з метою подальшої відмови від запропонованого огляду.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить наступного висновку.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 22.02.2025 о 10:38 в м. Харкові по вул. Немишлянській, 232, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими, у зв`язку з наявністю повідомлення від громадян про можливе керування водієм вказаного транспортного засобу у стані сп`яніння. Під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість ходи та мови. Внаслідок чого запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНКЛ», на що ОСОБА_1 відмовився.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 253645 від 22.02.2025 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про відсутність даних про підстави зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.
З долученого до протоколу та дослідженого апеляційним судом відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив водія ОСОБА_1 про підстави його зупинки, а саме: наявність звернення громадян про можливе перебування водія автомобіля «Opel Zafira», д.н.з.  НОМЕР_1  у стані сп`яніння. Саме з метою перевірки вказаної інформації було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статей 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», статей 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинку транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Предметом розгляду апеляційного суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння водія.         
Законність підстав для зупинки транспортного засобу, не охоплюється диспозицією статті 130 КУпАП і дії поліцейських щодо законності таких підстав, можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в порядку адміністративного судочинства.
Щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які б могли стати підставами для проведення медичного огляду, апеляційний суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що поліцейським неодноразово повідомлялися ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння.
Згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).
Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою, та подвійному тлумаченню не підлягає.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Не приймаються й до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння під час складання протоколу, оскільки згідно наявних в матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після завершення процедуру документування вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин події.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги  ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.03.2025 та закриття провадження у справі, з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 15, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 276, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна