ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2025 р.                                  Справа № 910/2214/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Євсікова О.О. 
 
секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 про заміну позивача правонаступником 
у справі № 910/2214/24 (суддя Мудрий С.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" 
до ОСОБА_1 
про відшкодування збитків,   
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" (далі - позивач; ТОВ "Нерон і Партнери"; заявник; стягувач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач; ОСОБА_1 ; боржник; апелянт; скаржник) про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою в розмірі 82 681,60 грн. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі                      № 910/2214/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Нерон і Партнери" грошові кошти в розмірі 82 681 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
14.10.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" надійшла заява про заміну позивача правонаступником.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 заяву ТОВ "Нерон і Партнери" про заміну позивача правонаступником задоволено. Замінено ТОВ "Нерон і Партнери" у справі № 910/2214/24 на його правонаступника - ТОВ "Юридична фірма "Патріот".
За висновками місцевого господарського суду, з огляду на встановлення обставини переходу права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Патріот", заява про заміну позивача правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 про заміну позивача правонаступником у справі № 910/2214/24. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Нерон і Партнери" про заміну позивача правонаступником.  
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є такою, що прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі № 910/4997/24 позов ТОВ «ВКП «Автофургон» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" на користь ТОВ «ВКП «Автофургон» 467 270 грн заборгованості, а також 5 607,24 грн витрат зі сплати судового збору. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Нерон і Партнери" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі № 910/4997/24 повернуто без розгляду. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 заяву ТОВ «ВКП «Автофургон» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4997/24 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Нерон і Партнери" на користь ТОВ «ВКП «Автофургон» 27 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В іншій частині заяви відмовлено. 04.12.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 видано накази.
В наведеному скаржник наголошує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" - задля невиконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 (18.11.2024 набрало законної сили) у справі № 910/4997/24 та додаткового рішення від 29.08.2024 у справі № 910/4997/24 (яке набрало законної сили 30.09.2024) - укладає 05.10.2024 договір про відступлення права вимоги з ТОВ "Юридична фірма "Патріот", вже після того як вказане додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2024 у справі № 910/4997/24 набрало законної сили 30.09.2024, так не оскаржувалось.
Так, відповідач акцентує, що судом першої інстанції проігноровано та залишено поза увагою той факт, що відсутня підстава для заміни стягувача, оскільки ТОВ "Нерон і партнери" - суд у справі № 910/4997/24 - позбавив права стягувати заборгованість з боржника ( ОСОБА_1 ), оскільки стягнення заборгованості за рішенням Господарського суду м. Києва у справі                               № 910/2214/24 перейшло до ТОВ "ВКП Автофургон" згідно ухвали Господарського суду м. Києва від 14.01.2025 по справі № 910/4997/24. ТОВ "ВКП Автофургон" у справі № 910/4997/24 просило звернути стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 , з якого рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі № 910/2214/24 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" грошові кошти розмірі                   82 681,60 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.01.2025 по справі № 910/4997/24 (повний текст складено 20.01.2025) заяву ТОВ «ВКП «Автофургон» задоволено: «Звернуто стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 у загальному розмірі 85 104 (вісімдесят п`ять тисяч сто чотири) грн, який має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" за рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі№ 910/2214/24, у рахунок задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" за рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі                             № 910/4997/24 про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери".
Відтак, на думку апелянта, заміна сторони у матеріальних правовідносинах не відбулась (не відбувся перехід прав вимоги), а саме не відбулась заміна кредитора у зобов`язанні у справі № 910/2214/24 щодо стягнення збитків у розмірі 82 681,60 грн та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн, оскільки місцевий господарський суд у справі № 910/4997/24 - позбавив ТОВ "Нерон і партнери" права стягувати заборгованість з боржника у справі                  № 910/2214/24. Тому відсутніми були законні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" про заміну позивача правонаступником у справі № 910/2214/24.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025, апеляційна скарга відповідача у справі                              № 910/2214/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Буравльов С.І., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 про заміну позивача правонаступником у справі № 910/2214/24. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 про заміну позивача правонаступником у справі № 910/2214/24 призначено                   на 21.04.2025.
11.04.2025 на адресу апеляційного господарського суду від ТОВ "Нерон і Партнери" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. За твердженнями позивача, у провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/2214/24 за позовною заявою ТОВ «Нерон і партнери» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 82 681 грн 40 коп. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 позов задоволено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 рішення суду першої інстанції залишено без змін. 05.10.2024 між ТОВ «Нерон і партнери» та ТОВ «Юридична фірма «Патріот» укладено договір про відступлення права вимоги. Тому, оскільки договір про відступлення права вимоги від 10.10.2024 між ТОВ «Нерон і партнери» та ТОВ «Юридична фірма «Патріот» є діючим, у суду 1-ої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви про заміну позивача.
Додатково позивач підкреслив, що оскаржувана ухвала не порушує права та обов`язки апелянта, адже вона не стосується підтвердження чи спростування заборгованості, яка встановлена рішенням суду, а лише змінює сторону стягувача. У свою чергу, ТОВ «ВКП «Автофургон» якому відомо про зазначену оскаржувану ухвалу (з огляду на те, що апелянт є її директором та кінцевим бенефеціарним власником), не здійснює її оскарження, а відтак не вбачає порушення його процесуальних прав.
У зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці, судове засідання у справі № 910/2214/24, призначене на 21.04.2025, не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2025 про заміну позивача правонаступником у справі                         № 910/2214/24 призначено на 09.06.2025.
09.06.2025 від відповідача до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення, в яких ОСОБА_1 просить врахувати прийняття 25.02.2025 Господарським судом м. Києва ухвали по справі № 910/2214/24, за якою заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задоволено, визнано наказ Господарського суду міста Києва від 06.01.2025 № 910/2214/24 таким, що не підлягає виконанню.  
Представник апелянта в судовому засіданні 09.06.2025 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 про заміну позивача правонаступником у справі                  № 910/2214/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Нерон і Партнери" про заміну позивача правонаступником.  
Представник позивача в судовому засіданні 09.06.2025 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення - залишити без змін.    
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 1    ст. 271 ГПК України    апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.     
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вже зазначалось апеляційним господарським судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі № 910/2214/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Нерон і Партнери" грошові кошти в розмірі 82 681 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі № 910/2214/24 - залишено без змін.
05.10.2024 між ТОВ «Нерон і партнери» (первісний кредитор) та                   ТОВ «Юридична фірма «Патріот» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги. 
Зазначеним договором первісний кредитор визнає наявність заборгованості перед новим кредитором за договором про надання юридичних послуг № 8 від 28.05.2024 у розмірі 450 000,00 грн. В якості погашення частини заборгованості первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України відступає, а новий кредитор приймає право вимоги первісного кредитора до ОСОБА_1 на стягнення 85 104,00 грн, які підтверджені рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі № 910/2214/24.
Колегія суддів акцентує, що договір про відступлення права вимоги від 05.10.2024 між ТОВ «Нерон і партнери» та ТОВ «Юридична фірма «Патріот» є чинним.
Поряд із цим, доказів визнання його недійсним у судовому порядку матеріали справи не містять.
14.10.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" надійшла заява про заміну позивача правонаступником.
Пізніше - 06.01.2025 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі № 910/2214/24 видано наказ. 
Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до  статті 326 ГПК України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному  Господарським процесуальним кодексом України  Законом  України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до  статті 52 ГПК України  у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас  заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з положеннями статті  52 ГПК України процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Відтак, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1  ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Частиною 5  ст. 334 ГПК України  передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Згідно з частиною 1  статті 512 ЦК України  кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
Відповідно до  статті 514 ЦК України  до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 ЦК України).
За статтею 517 ЦК України  первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Як вже зазначалось судовою колегією, докази визнання договору про відступлення прав вимоги від 05.10.2024 недійсним у матеріалах справи відсутні.
З огляду на викладене, в силу вимог статей  52, 334 ГПК України та враховуючи укладений між ТОВ «Нерон і партнери» та ТОВ «Юридична фірма «Патріот» договір про відступлення права вимоги від 05.10.2024, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що оскільки наявні обставини переходу права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Патріот", заява про заміну позивача правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
За наведеного, судовою колегією відхиляються доводи апелянта про те, що заміна сторони у матеріальних правовідносинах не відбулась (не відбувся перехід прав вимоги), а саме не відбулась заміна кредитора у зобов`язанні у справі № 910/2214/24, як такі, що не знайшли свого підтвердження за наслідками цього апеляційного розгляду.
В свою чергу, заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, за висновками колегії суддів є вмотивованими у відповідних межах.
В частині аргументів скаржника стосовно прийняття 14.01.2025 Господарським судом м. Києва ухвали по справі № 910/4997/24, згідно якої заяву ТОВ «ВКП «Автофургон» задоволено: «Звернуто стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 у загальному розмірі 85 104 (вісімдесят п`ять тисяч сто чотири) грн, який має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" за рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 у справі № 910/2214/24, у рахунок задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" за рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі № 910/4997/24 про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери", у зв`язку із чим, як вважає скаржник, відсутня підстава для заміни стягувача у справі № 910/2214/24, то судом апеляційної інстанції відповідні доводи відповідача визнаються невмотивованими, зокрема, з огляду на дотримання заявником правил заміни кредитора у зобов`язанні та процесуального правонаступництва, встановлених приписами ст.ст. 52, 334 ГПК України та ст.ст. 512, 514 ЦК України. 
Щодо посилань апелянта на прийняття 25.02.2025 Господарським судом м. Києва ухвали по справі № 910/2214/24, за якою заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задоволено, визнано наказ Господарського суду міста Києва від 06.01.2025                № 910/2214/24 таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів враховує, що дані обставини виникли вже після прийняття місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали у справі, що розглядається, тому апеляційним господарським судом критично оцінюються відповідні твердження апелянта в розрізі даного апеляційного розгляду.
Статтею 129 Конституції України  встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3  статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1  статті 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).
Частиною 5  статті 236 ГПК України  визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За висновками колегії суддів, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала є такою, що прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
За ч. 1  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у цій справі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.
Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції покладаються на  апелянта (відповідача у справі).
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -                                                   
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 про заміну позивача правонаступником у справі № 910/2214/24 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 у справі                          № 910/2214/24 про заміну позивача правонаступником - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_1 .  
4.  Справу № 910/2214/24 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 23.06.2025.   

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                О.О. Євсіков