ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2025 р. 	Справа № 520/2107/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.05.25 по справі № 520/2107/25
за позовом                ОСОБА_1  
до               Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за науковий ступінь кандидат наук за період з 17.02.2012 по 14.05.2022 положення ч.2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";
- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за вчене звання починаючи за період з 14.04.2021 по 14.05.2022 положення ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";
- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 17.02.2012 по 14.05.2022 рік доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";
- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 14.04.2021 по 14.05.2022 рік доплату за вчене звання - 25% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба вчинено протиправну бездіяльність щодо незастосування при встановленні та обчисленні йому надбавки за науковий ступінь кандидат наук за період з 17.02.2012 по 14.05.2022 положення ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", та за за вчене звання за період з 14.04.2021 по 14.05.2022. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за науковий ступінь кандидат наук за період з 01.04.2018 по 14.05.2022 положення ч.2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 01.04.2018 по 14.05.2022 рік доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за вчене звання починаючи за період з 15.04.2021 по 14.05.2022 положення ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 15.04.2021 по 14.05.2022 рік доплату за вчене звання - 25% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що приписи Закону України "Про вищу освіту" № 1556-VII визначають правові засади організації, функціонування та розвитку системи вищої освіти в Україні; встановлюють стандарти якості освіти, порядок акредитації навчальних закладів, а також засади фінансування вищої освіти; регулюють виключно відносини у сфері надання освітніх послуг, створення і утримання навчальних закладів; визначають права та обов`язки учасників освітнього процесу і безпосередньо їх стосуються. При цьому з метою стимулювання наукової діяльності та збереження кваліфікованих кадрів у сфері вищої освіти, частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII передбачено, що до складу матеріального забезпечення науково-педагогічних, наукових і педагогічних працівників університетів, академій, інститутів та коледжів входять додаткові виплати у вигляді доплат за наукові ступені та вчені звання, у розмірах, встановлених частиною другою статті 59 Закону №1556-VII. Натомість, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач проходив службу в Харківському національному університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, тому гарантії його соціального і правового захисту повинні встановлюються саме постановою КМУ №704 та Порядком №260, які, у свою чергу, містять спеціальні правові норми щодо соціального захисту військовослужбовців. Отже, не можна застосовувати вимоги закону України "Про вищу освіту" як до цивільних працівників (працівників цивільних закладів освіти), так і до військових посадових осіб, які проходять військову службу у ВВНЗ. Наразі норми постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 не визнані не чинними та діють. Отже, стосовно працівників Університету (не військовослужбовців) під час нарахування та виплати грошового забезпечення, зокрема, доплат за науковий ступінь доктора технічних наук та вчене звання старшого наукового співробітника застосовуються положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002р. №1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" та наказу Міністерства освіти і науки України "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" від 26.09.2005 р. № 557, а під час нарахування та виплати відповідних доплат військовослужбовцям із числа науково-педагогічних працівників, Університет керується відповідно вимогами постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. №704 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260. Таким чином, розміри доплат, які встановлюються для військовослужбовців, відрізняються від тих, що встановлені для цивільних працівників Університету, однак це не свідчить про незаконність дій Відповідача та не є підставою для проведення перерахунку виплачених сум грошового забезпечення. Посилався на висновки Верховного Суду виклдаені у постанові від 20.06.2024 у справі №520/9891/23.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що з 14.05.2009 по 14.05.2022 позивач проходив військову службу у Харківському національному університеті Повітряних сил імені Івана Кожедуба, що підтверджується матеріалами справи.
З наявної в матеріалах справи довідки встановлено, що позивачу нараховується та виплачується доплата з 01.04.2018 за науковий ступінь у розмірі 5 % посадового окладу та за вчене звання в розмірі 5% від посадового окладу з червня 2021 року.
За доводами позивача, йому повинна нараховуватись та виплачуватись надбавка, передбачена ч. 2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", у період проходження військової служби в Харківському університеті Повітряних сил Збройних Сил, а саме: за науковий ступінь "кандидат наук" з 17.02.2012 по 14.05.2022 в розмірі 15% посадового окладу  та за вчене звання в розмірі 25% посадового окладу з 14.04.2021 по 14.05.2022. Однак, відповідачем надбавка в зазначеному розмірі не виплачувалася.
Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся дро суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за науковий ступінь кандидат наук за період з 01.04.2018 по 14.05.2022 положення ч.2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" та зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 01.04.2018 по 14.05.2022 рік доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту"; визнання протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за вчене звання починаючи за період з 15.04.2021 по 14.05.2022 положення ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" та зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 15.04.2021 по 14.05.2022 рік доплату за вчене звання - 25% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про вищу освіту" законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про вищу освіту" вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Пунктом 4 статті 23 Закону України "Про вищу освіту" передбачено, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти. Акти, передбачені у пунктах 6 і 7 цієї частини, затверджуються за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Аналізуючи вищевказані норми права, колегія суддів зазначає, що законодавством України передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання). Особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників. Водночас, основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України "Про вищу освіту".
Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.
Згідно із підпунктом 8 п.2 розділу XV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про вищу освіту" після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.
Отже, зазначеними вище нормами Закону України "Про вищу освіту" передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання незалежно від того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи є звичайним закладом вищої освіти.
Судовим встановлено, що наказом Міністерства оборони України від 16.12.2021 №3382 "Про затвердження Статуту Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба" затверджено Статут Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
Так, приписами п. 1.5 зазначеного Статуту передбачено, зокрема, що Університет є вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання) державної форми власності, що перебуває у сфері управління Міністерства оборони України.
Отже, Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, у якому позивач проходив військову службу, є вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання.
Тобто, матеріальне забезпечення фахівця такого закладу має здійснюватися з урахуванням вимог, зокрема, статті 59 Закону України "Про вищу освіту".
Так, п.п. 2, 3 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 передбачено: - доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем; - доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які обіймають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю, і мають вчене звання доцента, старшого наукового співробітника або старшого дослідника, в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.
З довідки встановлено, що позивачу нараховується та виплачується доплата з 01.04.2018 за науковий ступінь у розмірі 5 % посадового окладу та за вчене звання в розмірі 5% від посадового окладу з червня 2021 року.
Однак, до спірних правовідносин за участю позивача, як до науково-педагогічного працівника вищого військового закладу зі специфічними умовами навчання, мають застосовуватися приписи Закону України "Про вищу освіту" щодо розмірів доплати за науковий ступінь у розмірах не менше ніж 15 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання не менше 25 відсотків посадового окладу.
Тобто, те що позивач є військовослужбовцем та на нього поширюються правові гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не скасовує його право на отримання доплати за науковий ступінь у розмірі, що встановлений ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Правила визначення доплат за науковий ступінь та за вчене звання, що встановлені п.п. 2, 3 п.6 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 року, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені та вчені звання, в той же час для тих військовослужбовців, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах, така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Окрім того, встановлення науково-педагогічним працівникам в залежності від виду навчального закладу різних розмірів наукових доплат за науковий ступінь та вчене звання розглядається судом як нерівне ставлення до окремої категорії осіб, які маючи відповідні наукові ступені та звання, та працюючи в закладах освіти зі специфічними умовами навчання, сфера діяльності яких врегульована Законом України "Про вищу освіту", отримують доплати в менших розмірах, ніж працівники освіти, які працюють в інших вищих навчальних закладах освіти.
Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання у спірних правовідносинах слід застосовувати спеціальну норму ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", яка має вищу юридичну силу, а не положення підзаконного акта - п.п. 2, 3 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017.
Таким чином, колегія суддів вважає необгрунтованим доводом апелянта про неможливість застосування вимог Закону України "Про вищу освіту" як до цивільних працівників (працівників цивільних навчальних закладів освіти), так і до військових посадових осіб, які проходять військову службу у вищих військових навчальних закладах, з підстав зазначених вище.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
З наявної в матеріалах справи довідки встановлено, що позивачу нараховується та виплачується доплата з 17.02.2012 по 31.03.2018 за науковий ступінь у розмірі 15% посадового окладу, з 01.04.2018 за науковий ступінь у розмірі 5 % посадового окладу та за вчене звання в розмірі 5% від посадового окладу з червня 2021 року.
Оскільки обрахунок надбавок за науковий ступінь з 01.04.2018 та за вчене звання з 15.04.2021 позивачу проведено неправильно, обґрунтованими є вимоги позивача щодо необхідності зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу частину недоплаченого грошового забезпечення з урахуванням доплати за науковий ступінь - 15 % від посадового окладу з 01.04.2018 та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" з 15.04.2021.
Відповідно до атестата доцента, виданого на підставі рішення атестаційної колегії від 15 квітня 2021 року серії АД №007562 вбачається, що ОСОБА_1 присвоєно вчене звання доцента саме 15.04.2021, а тому позовні вимоги  частині нарахування та виплати доплати за вчене звання підлягають задоволенню саме з 15.04.2021 року, а не з 14.04.2021.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання протиправною бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за науковий ступінь кандидат наук за період з 01.04.2018 по 14.05.2022 положення ч.2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" та зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 01.04.2018 по 14.05.2022 рік доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту"; визнання протиправною бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні надбавки за вчене звання починаючи за період з 15.04.2021 по 14.05.2022 положення ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" та зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 15.04.2021 по 14.05.2022 рік доплату за вчене звання - 25% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2.ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".
Стосовно посилань апелянта на постанову Верховного Суду від 20.06.2024 у справі № 520/9891/23, колегія суддів вважає останні безпідставними, оскільки правовідносини у справі, що розглядалась Верховним Судом не є релевантними зі справою № 520/2115/25.
Так, у справі № 520/9891/23, що розглядалась Верховним Судом, спірні правовідносини виникли з приводу протиправного, на думку позивача, зазначення у виданій йому станом на 01 січня 2022 року довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії надбавки за особливості проходження служби в розмірі 0,00, доплати за науковий ступінь у розмірі 5% від посадового окладу, доплати за вчене звання у розмірі 5%, премії у розмірі 10% від посадового окладу. При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині необхідності зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсоткового розміру доплати за науковий ступінь - 15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25% від посадового окладу Верховний Суд виходив з того, що позивач у цій справі є пенсіонером Збройних Сил України, а не науково-педагогічним, науковим чи педагогічним працівником університетів, академій, інститутів та коледжів та отримує пенсію призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, а тому гарантії його соціального і правового захисту встановлюються саме Законом № 2262-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, у тому числі Постановою № 704 та Порядком № 260, які, у свою чергу, містять спеціальні правові норми щодо соціального захисту військовослужбовців.
В той час як у спірних правовідносинах, ОСОБА_1 за спірний період був професором кафедри МтаПЗ АСУ факультету АСУ та НЗПА вищого військового закладу зі специфічними умовами навчання, а тому на нього поширюють свою дію приписи частини 2 статті 59 Закону № 1556-VII, що не взято до уваги відповідачем.
Частиною 3 статті 7 КАС України визначено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Виходячи з наведених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання у спірних правовідносинах слід застосовувати норму частини 2 статті 59 Закону № 1556-VII, а не положення підзаконного акта – підпункти 2, 3 пункту 6 Постанови № 704.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що при визначенні надбавки за науковий ступінь у період з 01.04.2018 по 14.05.2022 позивачу необхідно застосовувати доплату за науковий ступінь (кандидат наук) у розмірі 15 % від посадового окладу відповідно до частини 2 статті 59 Закону № 1556-VII.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 по справі № 520/2107/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова    В.А. Калиновський