УХВАЛА
 
7 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 148/1893/22
провадження № 51-795 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на  ухвалу Вінницького апеляційного суду від 9 січня 2025 року про відмову в  поновленні строку апеляційного оскарження й  повернення апеляційної скарги,
установила:
ОСОБА_4 укотре звернувся з касаційною скаргою на згадане судове рішення., У поданій скарзі він також просить поновити строк касаційного оскарження й  відвести суддів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ), котрі, на його думку, не  мають відповідної спеціалізації. 
Своє клопотання щодо процесуального строку ОСОБА_4 коротко виклав у  прохальній частині касаційної скарги. Доводів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку в поданому зверненні не міститься.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів дійшла такого висновку.
Аргументи скаржника про відсутність у суддів відповідної спеціалізації, у зв`язку з  чим необхідність їх відведення, не можна визнати прийнятними. Склад суду в  цьому провадженні, до якого не входить суддя ОСОБА_6 , був сформований автоматизованою системою документообігу за правилами ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Обставини, які би в розумінні статей 75, 76 вказаного Кодексу унеможливлювали участь суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наразі відсутні, а суб`єктивне судження скаржника щодо окремої спеціалізації ведення у Верховному Суді справ подібної категорії не ґрунтується на  законі, не створює підстав для відводу суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та формування іншого складу колегії. Отже, заявлений відвід не підлягає задоволенню. 
За правилами ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно з доданими до скарги матеріалами та даними, наявними у Верховному Суді, оспорювану ухвалу було проголошено 9 січня 2025 року і невідкладно направлено скаржнику рекомендованим листом. Як убачається зі змісту трекінгу на сайті Укрпошти, копію вказаної ухвали ОСОБА_4 отримав 28 січня 2025 року. Однак із цією скаргою її автор звернувся лише 16 липня 2025 року (згідно з  відміткою на конверті), тобто через тривалий проміжок часу після закінчення строку касаційного оскарження.
У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Беручи до уваги норми процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.
Окреслене правозастосування є загально відомим, на такій позиції неодноразово акцентував суд касаційної інстанції у своїх рішеннях, ухвалених, у тому числі, за  наслідками розгляду звернення ОСОБА_4 (наприклад, див. ухвали від 25 липня 2024 року, 28 квітня, 5 та 26 травня 2025 року, справи №№ 487/775/23, 137/574/23, 484/2816/23, 148/1893/22 відповідно). 
Попри це у наразі поданому ОСОБА_4 клопотанні не міститься жодних аргументів, які би свідчили про наявність у скаржника істотних перешкод, що унеможливлювали письмове звернення ним до  суду касаційної інстанції у строк, передбачений ст. 426 КПК. 
Тому в задоволенні клопотання    ОСОБА_7 про поновлення йому процесуального строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду належить відмовити.
З огляду на викладене відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга    ОСОБА_7 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 9 січня 2025 року відмовити, а касаційну скаргу ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                        ОСОБА_3