Справа № 455/2701/24                                Головуючий у 1 інстанції: Титов А.О. 
Провадження № 22-ц/811/598/25                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,
Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
Секретар Іванова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників в м. Львові цивільну справу №455/2701/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» на заочне рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 ,- про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

15 листопада 2024 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 67 934,20 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 19 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://moneyveo.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 733289396 відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 16 000,00 гривень строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом визначених у договорі в розмірі 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, з річною відсотковою ставкою 722,70%.
Позичальник свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, в свою чергу відповідачкою не виконано належним чином договірні зобов`язання, у зв`язку з чим, виникла заборгованість за Договором у розмірі 67 934,20 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту – 16000,00 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 51934,20 гривень.
В подальшому, у зв`язку з підписанням договорів факторингу, право вимоги до позичальника перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».
Проситьстягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №733289396 від 19.10.2021 року в розмірі 67934,20 грн, яка складається з 16000,00 грн – заборгованість по кредиту; 51934,20 грн – заборгованість по несплаченими відсотками за користування кредитом і судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.
Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №733289396 від 19 жовтня 2021 року у розмірі 25 504,00 грн, з яких: 16000,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 9 504,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 896,20 грн.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2220,00 грн.
       Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» в особі представника Тараненко А.І.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення частини відсотків за користування кредитом є незаконним, необґрунтованим, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.
Заборгованість позичальника перед ТОВ«ЮНІТ КАПІТАЛ» становить 51 934,20 грн. Звертає увагу на погодження між сторонами умови щодо нарахування процентів додатково 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду – 18 листопада 2021 року. Проценти нараховані після закінчення строку дії договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
       Строк дії договору автоматично продовжувався на підставі п.1.12.1. та п.4.3. договору.
       07 грудня 2021 року позичальник здійснила часткове погашення заборгованості за процентами на суму 5 грн, що додатково підтверджує її обізнаність з умовами наданого кредиту.
Просить скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанції 6056 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.
       Відзив на апеляційну скаргу суду не надано, що відповідно до частини третьої статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       За змістом ч.2ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Матеріалами справи та судом встановлено, що 19.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі по тексту кредитодавець) та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено електронний договір кредитної лінії № 733289396, який вважається укладеним у письмовій формі.
       Відповідно до п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 16 000,00 грн., а позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позичені кредитні кошти та сплатити проценти за користування такими.
       Строк кредитування становить 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (пункт 1.7 Договору) зі сплатою відсотків 1,98 % за кожний день користування кредитом у цьому тридцяти денному періоді.
       Платіжним дорученням від 19.10.2021 року та згідно інформації АТ «Таскомбанк» про здійснення грошового переказу, кредитодавець перерахував позичальнику ОСОБА_1 16 000,00 грн. кредитних коштів.
       Кредитодавець належно виконав взяті на себе зобов`язання, однак позичальник ОСОБА_1 не повернула кредитних коштів у визначений договором строк згідно умов договору від 19.10.2021 року, внаслідок чого допустила заборгованість.
       Відповідно до договорів факторингу, а саме: № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» та додаткової угоди №19 від 28.11.2019 року щодо строку продовження дії договору до 31.12.2020. При цьому інші умови договору-без змін.. 31.12.2020 додаткова угода №26 до зазначеного договору, яким продовжено строк дії договору до 31.12.2021 року; 31.12.2021 додаткова угода №27 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2022 року ; 31.12.2022 –додаткова угода №31, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2023 року; 31.12.2023 –додаткова угода №32 про продовження строку дії договору до 31.12.2024 року- умови кредитного договору залишалися без змін.
       05.08.2020 укладено договір факторингу №05/0820-0 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «он лайн фінанси»; 30.09.2024 укладено договір факторингу №3009 між ТОВ «ФК «он лайн фінанси» та ТОВ «Юніт капітал», який набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача.
       Згідно наданого позивачем ТОВ «Юніт капітал» розрахунку заборгованості за договором, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 становить 67 934,20 грн. із яких: 16 000,00 сума кредиту, 51 934,20- відсотки за користування кредитом. 
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прописав, що оскільки відповідачка не виконала умов договору щодо повернення кредиту в сумі 16 000,00 грн., то позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення.
       Щодо стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 51 934,20 грн., судом позовні вимоги в цій частині задоволено частково на суму 9 504,00 грн. із розрахунку 1,98% за 30 днів. Щодо решту суми відсотків 42 430,20 грн., суд прописав, що відповідно до пункту 1.8,1.9 Договору, які передбачають можливість продовження договору та зміну розміру відсотків за користування кредитом понад 30-тиденний строк, відповідачем не представлено доказів щодо продовження строків та погодження на зазначені умови.
       Відповідно до положень ч.2ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є,зокрема, договори та інші правочини.
       Договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ч.1 ст.626 ЦК України).
       За змістом ч.1ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст..629 ЦК України).
       Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання ( ч.1ст.625 ЦК України).
       Згідно ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язваний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
       Позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
       Згідно ч.2ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі та виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства ( ч.7ст.11Закону України «Про електронну комерцію»).
       Матеріалами справи не встановлено, а відповідачкою ОСОБА_1 не надано суду доказів належного виконання взятих останньою на себе зобов`язань щодо виконання умов кредитного договору від 19.10.2021 року. Зокрема, в частині отримання кредиту 16 000,00 грн. відповідачка не повернула зазначених коштів, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що тіло кредиту необхідно стягнути у повному розмірі 16 000,00 грн.
       Рішення суду у зазначеній частині позовних вимог колегія суддів залишає без змін.
       Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст..375 ЦПК України).
       Щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в цій частині та приходить до висновку про його зміну.
       Згідно п.21.7 Договору кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 18.11.2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
       За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються відповідно до умов договору, а саме: 
В п.1.9.1 прописано, що на період строку визначеного пунктом 1.7 договору (дисконтний період) нарахування процентів здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.
       В пункті 1.9.2 зазначено, що за умови продовження строку дисконтного періоду договору на умовах п.1.8 , з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 609,16 процентів річних, що становить 1,67 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.
       За змістом п.1.12.2 з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
       Згідно п.1.13 проценти, визначені в розмірі пунктами 1.9 або пунктом 1.12.2 договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.
       Отже, сторонами узгоджено істотні умови договору, якими є: розмір кредиту, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення кредитного електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
       Суд погоджується із доводами та розрахунками апелянта, що заборгованість по кредиту становить 16 000,00 грн. з чим погодився суд першої інстанції, сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 30.09.24 по 11.10.24 підтверджується випискою з особового розрахунку. Спростування щодо неправильності проведеного розрахунку, відповідачкою суду не надано.
       Так як відповідачка 07.12.2021 року здійснила проплату відсотків на суму 5 грн., відповідно визнає укладення договору та свої зобов`язання перед кредитором.
       Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
       Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконала, у зв`язку з цим виникла заборгованість, яка є предметом позовних вимог, а тому наявні підстави для висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими. Враховуючи вище наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 відсотків, які підлягають стягненню в сумі 51 934,20 грн.
       Відповідно до ч.1п.п.1,3,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
       При ухваленні рішення, судом першої інстанції стягнуто судовий збір відповідно до задоволеної суми. 
       Згідно ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі, відповідно судовий збір підлягає стягненню в розмірі сплаченого судом першої інстанції в сумі 2422.40 грн. та 3633, 60 при подачі апеляційної скарги, що в сумі становить 6056,00грн.
       За приписами статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
       Надання правничої допомоги регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі по тексту Закон). Відповідно до ст.19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема,є: надання правової інформації, консультацій і роз`ясень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
       До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, яку апелянт просить стягнути в розмірі 12 000,00 грн.
       Відповідно до ч.2 п.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       За змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути пів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом для справи.
       З наданих суду документів встановлено, що між позивачем та АБ «Татаренко та партнери» укладено договір про надання правової допомоги № 0110/24 від 01.10.2024, на виконання умов якого, позивачу надані послуги з надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду та складання апеляційної скарги, що в сукупності представник позивача оцінює в сумі 12 000,00 грн.
       Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених на відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справі і визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/4524/22.
Сторона відповідача вправі клопотати про зменшення суми витрат на правову допомогу або погодитися з такою. 
       Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_1 жодного разу не була повідомлена та не отримувала копії позовної заяви, рішення суду першої інстанції, апеляційної скарги, відповідно останній не відомо про судові процеси. Рішення суду першої інстанції є заочним, розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи. В суді першої інстанції також не брав участь представник позивача. 
І        з врахуванням непоодинокої кількості справ зазначеної категорії, які є на розгляді суду апеляційної інстанції та які не вимагають для позивача та його представника додаткових затрат часу для вивчення, суд вважає, що стягнення 5 (п`ять) тисяч гривень на правову допомогу буде відповідати критерію розумності, співмірності.
       Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення в частині недостягнутої суми відсотків за користування кредитними коштами.
       Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 2; 375; 376 ч.1, 3, 4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції
у х в а л и в:

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» задовольнити частково.
        Заочне рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року в частині стягнення відсотків та визначення загальної суми боргу за кредитним договором № 733289396 від 19.10.2021 року змінити та викласти резолютивну частину рішення в такій редакції: 
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» заборгованість за кредитним договором № 733289396 від 19.10.2021 року в розмірі 67 934,20 (Шістдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять чотири грн.. 20 коп),  з яких: 16 000,00 –заборгованість за тілом кредиту, 51934,20 грн.- заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 056 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 09 липня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк